Ухвала
Іменем України
16 серпня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-8111 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2018 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 04.04.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 12.10.2015 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців і 22 дні,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2018 року вказаний вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 12 грудня 2017 року об 11.00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку № 48 по вул. Катеринича в м. Краматорську Донецької області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, намагався заволодіти гаманцем та грішми в сумі 1732. 65 грн. потерпілої ОСОБА_5 , однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про зміну оскаржуваних судових рішень та звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що суд не достатньо врахував дані про її особу та ряд пом`якшуючих покарання обставин, зокрема, щире каяття, сприяння розкриттю злочину та інше.
Мотиви суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів засудженого про порушення щодо нього загальних засад призначення покарання та звільнення від його відбування, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії вироку, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, дані про його особу, який характеризується задовільно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку. Окрім того, судом ураховано ті дані й обставини, на які є посилання в касаційній скарзі.

Тому з урахуванням усіх даних у сукупності, суд призначив реальне покарання у виді позбавлення волі та не порушив вимог статей 6567 КК України, оскільки вказане покарання відповідає конкретним обставинам справи, характеру й тяжкості вчиненого, є справедливим, а також необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів.

Доводи, наведенні у касаційній скарзі засудженого про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, аналогічні доводам його апеляційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та обґрунтовано визнанні безпідставними, при цьому суд 2-ї інстанції навів в ухвалі переконливі мотиви про відсутність підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 75 КК України.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого і вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2018 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3