Провадження № 1-в/592/22/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році , -

В С Т А Н О В И В :

01.11.2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, в якому він просив застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році (вхідний № 39903 від 01.11.2017 року) (а. с. 3) .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки йому необхідно утримувати малолітнього сина ОСОБА_5 .

В судове засідання представник державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) не з`явився, надав заяву про розгляд питання про застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України Про амністію у 2016 році без його участі (вхідний № 2391 від 18.01.2018 року) (а. с. 13) .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до останнього Закону України Про амністію у 2016 році .

Вислухавши пояснення та думку засудженого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи, які містяться в матеріалах справи, документи та копії документів, які містяться в особовій справі, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.09.2015 року по справі № 573/1899/15-к, провадження № 1-кп/573/143/15 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України було ухвалено зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, а також повідомляти ці органи про зміну місця проживання. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили було ухвалено залишити попередній особисте зобов`язання. Вирок набрав законної сили 09.10.2015 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/50147171) .

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19.07.2017 року по справі № 573/1129/17, провадження № 1-кп/573/117/17 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та йому було призначене покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, було частково приєднане покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 08.09.2015 року та за сукупністю вироків ОСОБА_4 було призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців. Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання було ухвалено залишити до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_4 було ухвалено відраховувати з дня його затримання Вирок набрав законної сили 19.08.2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/67801234) .

11.10.2017 року ОСОБА_4 був затриманий у відповідності до ст. 131 КПК України.

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування на підставі закону України про амністію може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених КК України.

На підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених КВК України, законами України і встановлених вироком суду.

Підставами звільнення від відбування покарання є закон України про амністію.

Амністія застосовується законом до громадян, засуджених судами України, незалежно від місця відбування ними покарання.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми законів, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Отже, оскільки амністія не застосовується до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а засуджений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, згідно п. в ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році , відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 63 Конституції України; ст. ст. 74, 85, 86 КК України; ст. ст. 369 372, 376, 537, 539 КПК України; ст. ст. 4, 7, 152, 154 КВК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України Про амністію у 2016 році відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду щодо інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1