Справа № 215/1849/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву адвоката ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою у ДУ Криворізька УВП (№3) та звільнення з-під варти його підзахисного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В С Т А Н О В И В:

До Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла зазначена заява, яка мотивована тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 р. (справа № 214/6207/16-к) за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з моменту затримання 27 жовтня 2016 року, перерахувавши один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.10.2016 р. і до набрання вироком законної сили. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2016 р. (справа №214/9903/14-к) ОСОБА_4 тимчасово залишено у слідчому ізоляторі Криворізької УВП (№3) на час розгляду справи за об`єднаними кримінальними провадженнями №0000302, №0002804 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Захисник вважає, що ОСОБА_4 тримають під вартою незаконно, оскільки будь-який запобіжний захід за кримінальним провадженням, яке на теперішній час розглядається Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу і за яким він має статус обвинуваченого, не обирався. Вважає, що до ОСОБА_4 повинно бути здійснено перерахунок строку тримання під вартою: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання (27.10.2016р.) по строк набрання чинності змін до ч. 5 ст. 72 КК України (тобто протягом дії так званого «закону Савченко» (20.06.2017р.), але строк з моменту набрання вироком законної сили (06.01.2017 р.) рахується йому: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вважає, що станом на 10.05.2018 р. ОСОБА_4 незаконно утримується 68 днів.
Адвокат ОСОБА_5 18.05.2018 р. подав суду доповнення до скарги про незаконне тримання під вартою в порядку ст.206 КПК України, в якій зазначив вірні розрахунки строків тримання під вартою ОСОБА_4 , а саме: станом на 21 травня 2018 року ОСОБА_4 незаконно утримується 77днів. Просить зобов`язати Державну установу «Криворізька установа виконання покарань (№3)» забезпечити дотримання прав ОСОБА_4 , звільнити позбавлену свободи особу ОСОБА_4 з ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» та встановити факт незаконного позбавлення свободи ОСОБА_4 в період із 07 березня 2018 року по 21 травня 2018 року.

Захисник у судовому засіданні скаргу підтримав, зазначив, що станом на 21.05.2018 р. законні підстави тримання ОСОБА_4 в ДУ «Криворізька УВП (№ 3)» відсутні, а тому у порядку ст. 206 КПК України, просить звільнити його з-під варти.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав скаргу, вважає що його незаконно утримують у ДУ «Криворізька УВП №3» та просив звільнити його з-під варти.

Державна установа «Криворізька установа виконання покарань (№3)» надала до суду особову справу засудженого ОСОБА_4 для огляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вважає, що ОСОБА_4 законно утримується у ДУ «Криворізька УВП №3», оскільки вирок від 07.12.2016 р. Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області набрав законної сили 06.01.2017 р., відповідно кінець строку покарання є 18.08.2018 року. Крім того, прокурор зазначив, що розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 триває, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо призначення покарання у справі, яка розглядається іншим судом.

Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами, що надані ДУ «Криворізька УВП (№3»), суд приходить до наступного.

Відповідно до частин 1,2 статті 29 Конституції України кожній людині гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вимогами статті 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Тобто, положення ст. 206 КПК України передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.
Надана до суду скарга адвоката ОСОБА_5 ґрунтується на засадах, викладених в ст. 206 КПК України, тому слідчий суддя здійснює розгляд вказаної скарги, керуючись вимогами саме цієї статті, норми якої прямо стосуються випадків, коли на момент розгляду скарги на незаконне утримання особи під вартою, ця особа продовжує незаконно утримуватись під вартою.
Судом установлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком від 07.12.2016 р. Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту його затримання 27 жовтня 2016 року, перерахувавши йому один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 27 жовтня 2016 року і до набранням вироком законної сили. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишено тим же до набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 06.01.2017 року, про що свідчить розпорядження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2017 року про набрання вироку, що набрав законної сили.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.12.2016 року тимчасово залишено ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі Криворізькій установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області (№3) на час розгляду справи за об`єднаними кримінальними провадженнями №0000302, №0002804 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
З листа в.о. начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» від 07.05.2018 р., адресованого Голові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, вбачається, що в даній установі тривалий час утримується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 07.12.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу по ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 06.01.2017 року. Кінець строку покарання 18.08.2018 року.

Станом на час розгляду даної заяви, строк відбування покарання за вказаним вироком, не закінчився.

Тому, враховуючи положення частин 3, 4 ст. 206 КПК України, за якими слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи, та наявність вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 р., за яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, і строк відбування за яким на день винесення ухвали не закінчився, слідчий суддя вважає, що скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає.
Щодо незаконності дій адміністрації установи виконання покарань ДУ Криворізька установа виконання покарань (№3)» щодо незастосування до ОСОБА_4 перерахунку строку тримання під вартою: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту набрання чинності вироком по справі №214/6207/16-к по момент набрання чинності змін до ч.5 ст. 72 КК України (тобто протягом дії так званого «Закону Савченко», а саме в період з 06.01.2017 р. по 20.06.2017 р), суд зазначає наступне.
Пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року встановлював, що цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання або за власною ініціативою суду.
З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі Закон № 838-VIII), вбачається, що незалежно від процесуального порядку, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Також, відповідно до цих роз`яснень, при вирішенні питання зарахування строку попереднього ув`язнення у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили, враховуючи вимоги ч.6 ст.9 КПК України, це питання має вирішуватись відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України місцевим судом, який ухвалив вирок.

Як зазначалось вище, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 року щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 06.01.2017 року, тому він із 07.01.2017 р. за даним вироком є засудженим, а звідси заява про перерахунок строку тримання під вартою: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту набрання чинності цим вироком по момент набрання чинності змін до ч.5 ст. 72 КК України, а саме по 20.06.2017 р. задоволенню не підлягає.
Крім того, приймаючи до уваги, що на даний час не винесено вирок за об`єднаними кримінальними провадженнями №0000302, №0002804 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, питання щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_4 по цим кримінальним провадженням повинно вирішуватись тим судом, який розглядає вказане кримінальне провадження.
Слідчий суддя враховуючи, що ОСОБА_4 є засудженим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2016 року, який набрав законної сили 06.01.2017 року, і кінець строку відбування покарання за яким є 18.08.2018 року, а зарахування строку попереднього ув`язнення, в тому числі день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, провадяться або судом який виніс вирок, або судом за місцем відбуття покарання після набрання вироком законної сили, то тримання під вартою ОСОБА_4 , відповідно є законним, а скарга адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 532-535 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою у ДУ «Криворізька УВП (№3)» та звільнення з-під варти його підзахисного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: