Ухвала
Іменем України
13 серпня 2018 р.

м. Київ
Провадження № 51-6634 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 24 квітня 2018 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2009 року за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, звільнений 17 січня 2013 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 7 днів;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 квітня 2018 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання, на підставі ст. 69 КК України ОСОБА_4 пом`якшено призначене покарання до трьох років позбавлення волі.
В решті вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 15 вересня 2017 року, о 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , у ході конфлікту із ОСОБА_5 , завдав останньому два удари ножем в ділянку лівої половини грудної клітини та передньої черевної стінки, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Вважає, що при призначенні судом апеляційної інстанції покарання із застосуванням ст. 69 КК України не враховано дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічного злочину, ніде не працює. Також вважає, що апеляційний суд необґрунтовано визнав пом`якшуючою покарання обставиною примирення з потерпілим.
Мотиви суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується доводів прокурора про порушення загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому ст. 69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції, при призначенні засудженому покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. На підставі цих даних у їх сукупності суд першої інстанції призначив винному покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженогоОСОБА_4 , оцінюючи правильність та справедливість призначеного йому покарання, дійшов висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі прийнято до уваги те, що засуджений визнав вину, щиро розкаявся та примирився із потерпілим. Ці пом`якшуючі покарання обставини апеляційний суд обґрунтовано визнав такими, що істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, і дійшов вірного висновку про можливість призначення засудженому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке слід відбувати реально.

Колегія суддів вважає призначене ОСОБА_4 покарання у зазначеному виді й розмірі справедливим і таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Що стосується доводів прокурора про необґрунтоване визнання пом`якшуючою обставиною примирення з потерпілим, то відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 24 квітня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3