Справа №484/4501/17 10.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002601, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2017 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.02.2018 року.

Обвинувачений: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новокуйбишевськ, Росія, громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 . Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8

законний представник

ОСОБА_6 : ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

_______________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/439/18 Головуючий у першій інстанції

ОСОБА_9

Категорія: застосування примусового

заходу медичного характеру Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 просять ухвалу суду першої інстанції змінити, перекваліфікувати діяння обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1 ст.122 на ч.2 ст.125 КК України та пом`якшити вид примусових заходів медичного характеру, застосувавши до ОСОБА_6 такий примусовий захід медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.02.2018. до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Узагальнені доводи апелянтів.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 вважають, що суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_6 підпадає під ознаки ч.1 ст. 125 КК України, а не ч.1 ст. 122 КК України, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Стверджують, що потерпілий працює завідувачем Первомайської консультативної поліклініки Миколаївської області і має вплив на лікарів медичних установ м. Первомайська Миколаївської області.

На думку апелянтів, зазначене вплинуло на тривалість лікування потерпілого.

Вказують, що потерпілий ОСОБА_10 прагнучи суворішого покарання ОСОБА_6 умисно продовжував свій термін лікування.

Зазначають, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Вважають застосований судом першої інстанції відносно ОСОБА_6 захід медичного характеру досить суворим.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

16.09.2017 року близько 16-00 години, ОСОБА_6 з мотивів особистого неприязного відношення, виконуючи свій злочинний намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 підійшов до будинку АДРЕСА_2 . Побачивши ОСОБА_10 ОСОБА_6 звернувся до нього з приводу перекриття водопостачання у водопровідному колодязі, який знаходиться безпосередньо перед домоволодінням ОСОБА_10 . Перебуваючи біля вказаного колодязя, ОСОБА_6 дістав ніж, який в нього був з собою та умисно наніс ОСОБА_10 три удари вказаним ножем в область шиї, ліву плечову область і правий променезап`ясний суглоб. Після нанесення даних ударів ОСОБА_6 відразу втік з місця подій.

Згідно висновку експерта №652 від 10.10.2017 року нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_6 . ОСОБА_10 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що потягли за собою довготривалий розлад здоров`я.

Застосовуючи відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом,

суд першої інстанції зазначив, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №397 від 08.12.2017 року ОСОБА_6 страждає в теперішній час та страждав в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння хронічним психічним захворюванням в формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг. В період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння він не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, Апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у ухвалі суду та апелянтами не оспорюється.

Як вбачається з матеріалів провадження, 26.09.2017р. була проведена судово-медична експерти, відповідно до висновку ( № 580) якої у ОСОБА_11 виявлені різані і колото-різані рани шиї справа, лівої плечової області, правого лучепясного сустава (п`ять ран). Зазначено, що вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткотривалий розлад здоров`я (а.п. 49-50).

03 жовтня 2017р. слідчим СВ Первомайського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_12 призначено додаткову судову медичну експертизу (а.п. 55).

Підставою для призначення зазначеної експертизи було клопотання потерпілого про те, що з зазначеним висновком експерта він погоджується частково, так як при нанесенні ОСОБА_6 ножових поранень, був травмований крупний венозний сосуд в області шиї та шийного нервового сплетіння, що не було враховано при проведенні первинної судової медичної експертизи, але може суттєво вплинути на тяжкість категорії тілесних ушкоджень. Потерпілий вказав, що він перебуває на амбулаторному лікуванні з даного приводу.

Як вбачається з матеріалів провадження потерпілий перебував на лікарняному з 25.09.2007 р. по 29.09. 2017р. ; з 30.09.2017р. по 04.10.2017р. ( діагноз - посттравматичний плечевий плексит, травма нерву); з 05.10.2017р. по 13.10.2017р. ( діагноз пасттравматичний неврит плечового сплетіння).

Відповідно до висновку експерта № 652 від 10.10.2017р. у ОСОБА_10 виявлено: різані та колото-різані рани шиї з правого боку лівої плечової області, правого променевозап`ясного суглобу (п`ять ран), посттравматичний неврит плечового сплетіння з правого боку (а.п. - 56-57).

Згідно вказаного висновку, дані тілесні ушкодження могли утворитися 16 вересня 2017 року від дії плоского колючо-ріжучого предмета типу ножа і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що потягли за собою довготривалий розлад здоров`я (більше 21 дня).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що нанесені ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, що настали та вірно дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки ч.1 ст. 122 КК України.

Як вбачається з технічного носія інформації, в судовому засіданні першої інстанції законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 не порушували питання відносного того, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Окрім того, апелянтами в суді першої інстанції не заявлялись клопотання про призначення комісійної судової медичної експертизи.

З огляду на наведене, Апеляційний суд не має правових підстав ставити під сумнів обґрунтованість вищевказаного висновку експерта.

Отже, твердження апелянтів, відносно того, що тілесні ушкодження у потерпілого насправді були легкими, а він навмисно продовжив термін лікування, є голослівними та не підтверджуються матеріалами провадження.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 397 від 08.12.2017 року вбачається, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, останній страждав психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний перебіг та страждав ним до вчинення цього діяння і страждає на момент проведення експертизи. Зазначено, що ОСОБА_6 не міг усвідомлювати характер своїх дій і керувати ними в період здійснення, на час здійснення і після здійснення інкримінованого йому діяння та на даний час (а.п.38-44). Вказано, що останній потребує примусових заходів медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

З огляду на наведене, суд першої інстанції , з урахуванням вимог ст.ст. 512, 513 КПК України, встановивши, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, врахувавши характер та тяжкість захворювання, тяжкість суспільно небезпечного діяння, ступень небезпечності ОСОБА_6 для себе та інших осіб, обґрунтовано дійшов висновку про застосування відносно останнього примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Доводи законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 щодо зміни ОСОБА_6 встановленого судом першої інстанції примусового заходу медичного характеру на інший більш м`яких захід не є слушними, оскільки зазначене не підтверджується матеріалами провадження. Обгрунтованих доказів на підтвердження своїх доводів апелянти не навели ні в апеляційних скаргах ні в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни застосованого судом першої інстанції відносно ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру на інший більш м`який.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.02.2018р., якою відносно ОСОБА_6 застосований примусовий захід медичного характеру госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: