Провадження №1-кп/522/622/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

08 червня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0003506 від 28.10.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каравелівка, Московського району, Республіки Казахстан, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.10.2004 Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, 12.04.2006 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 01.08.2007 Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.06.2012 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 06.09.2012 Київським районним судом м. Одеси за ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 10.06.2012 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 10.12.2012 Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 06.03.2014 звільнений по відбуттю строку покарання,

- 26.05.2017 Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

27.10.2017 р. приблизно о 18 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на задньому дворі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме біля службового входу до магазину «Favori», маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, визначив об`єктом свого злочинного посягання будь - яке майно, яке знайде в приміщенні вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями будь хто не спостерігає, шляхом вільного доступу, а саме через не замкнені службові двері проник до магазину «Favori», у приміщені якого, біля дверей однієї з службових кімнат відшукав на столі жіночу сумку, яка належить ОСОБА_6 ..

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, переслідуючи мету заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: жіночу сумку, вартістю 700 грн., в якій знаходився гаманець «Stradivarius», вартістю 400 грн., грошові кошти в сумі 200 грн., жіночий гольф «Getrie», вартістю 500 грн., зарядний пристрій для мобільного телефону «НТС», вартістю 200 грн., пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , та інші речі, які не складають для останньої матеріальної цінності.

В подальшому ОСОБА_3 , разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму 2000 гривень.

Таким чином, за викладених обставин, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Згідно угоди про визнання винуватості від 31.10.2017 р., укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний ним злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти обов`язки, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 р., укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише потерпілій ОСОБА_6 , яка надала письмово згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, при цьому просить не призначати покарання у вигляді позбавлення волі.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства чи потерпілої і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 08.06.2018 р.

Речові докази:

- жіноча сумка, гаманець «Stradivarius», пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_6 ..

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, копію направити потерпілій.

Суддя:

08.06.2018