Справа № 154/702/18 Провадження №11-кп/773/337/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.264 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 квітня 2018 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охнівка, Володимир-Волинського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на підставі ст.89 КК України не судимого,

засуджено:
- за ст.264 КК України на на строк 2 (два) роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання
Вироком вирішено долю судових витрат.
ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він в період часу з початку грудня 2017 по 14 січня 2018 року, маючи у своєму володінні, без реєстрації у встановленому законом порядку, мисливську гладкоствольну рушницю марки «ІЖ-17» Т № НОМЕР_1 та 4 мисливських патрони калібру 16 мм, недбало, в порушення вимог пункту 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зберігав її поза межами металевого сейфу, а саме, в приміщенні літної кухні, розташованої на території домоволодіння по АДРЕСА_2 й до котрої мали вільний доступ інші члени його родини, внаслідок чого, 14.01.2018 року, близько 16 години 40 хвилин, його неповнолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безперешкодно взяв зазначену мисливську рушницю, котра була споряджена 1 патроном, та під час поводження з нею, в момент виходу на вулицю з приміщення зазначеної літньої кухні, при невстановлених на даний час достовірно обставинах, котрі досліджуються в межах іншого кримінального провадження, здійснив постріл в напрямку неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого останній, згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 14.03.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді "проникаючого вогнепального дробового поранення обличчя, з пошкодженням кісток лицевого черепа, м`яких тканин шиї, кісток основи лівої половини потиличної кістки з забоєм головного мозку", що спричинили його смерть.

Згідно висновку судової балістичної експертизи №10 від 31.01.2018, надані для дослідження 3 патрони відносяться до мисливських боєприпасів і є мисливськими патронами 16-го калібру до гладкоствольної мисливської зброї 16-го калібру, придатні для стрільби, а 1 гільза - є гільзою мисливського патрона 16-го калібру.

Згідно висновку судової балістичної експертизи №58 від 12.03.2018, надана для дослідження рушниця являється вогнепальною зброєю, а саме: одноствольною гладкоствольною мисливською рушницею моделі «ІЖК-1», зразка 1955 року, 16-го калібру, виготовлена промисловим способом, котра придатна для стрільби.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 просить його скасувати, ухвалити новий, яким призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі. Вважає, що суд призначаючи йому покарання не в повній мірі врахував наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, великого підсобного господарства.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що вирок суду є законним, призначене покарання відповідає тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого, а апеляційна скарга є безпідставною, не обґрунтовується належними доводами та аргументами, а тому повинна бути залишена без задоволення.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та потерпілу, які апеляційну скаргу просили відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у недбалому зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, що спричинило загибель людини, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, наведеними у вироку і оціненими судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом за статтею 264 КК України і ніким не оспорюються.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходив із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнав активне сприяння в розкритті злочину та щире каяття у вчиненому, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено. Враховано судом і дані про особу ОСОБА_8 який хоча і відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимості, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, взято судом до уваги і думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні та невідворотність тяжких наслідків, які настали,.

Врахувавши вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, призначивши ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, що не є максимальним, зазначеним в санкції статті за якою його притягнуто до кримінальної відповідальності.
Таке покарання належним чином вмотивоване, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Інші твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі також не можуть бути підставою для скасування законного вироку.
За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2018 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: