Справа №463/3743/17
Провадження №1-в/463/12/18
УХВАЛА
судового засідання

10 серпня 2018 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

та захисника ОСОБА_5

представника органу пробації ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши подання Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування іспитового терміну і направлення для відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 ,

встановив:

інспектор Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбуття покарання згідно з вироком Личаківського районного суду міста Львова від 16.11.2016 року. Подання мотивує тим, що після скерування вироку в інспекцію на виконання 14.02.2017 року засуджений був ознайомлений із правами та обов`язками, його було повідомлено під розписку про порядок та умови відбуття покарання за вироком суду, зокрема про його обов`язок з`являтися у визначені дні для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання. Однак в подальшому засуджений двічі на реєстрацію не з`явився, 02.02.2017 року притягнутий до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим йому було винесене застереження у виді письмового повідомлення про можливість скасування звільнення із випробуванням. Таким чином, вказане свідчить про неналежне ставлення до покладених судом обов`язків, та що він не виявив бажання стати на шлях виправлення. На підставі наведеного просить подання задоволити.

В судовому засіданні представник відділу пробації подання підтримав оскільки засуджений тричі допустив порушення встановлених щодо нього правил.

В судовому засіданні засуджений просить клопотання відхилити. Засуджений суду пояснив, що дійсно він не прибув на відмітку до інспектора, оскільки затримався на роботі, але з`явився на другий день і написав пояснення. З приводу притягнення до адміністративної відповідальності за куріння у невстановленим містах, пояснив, що дійсно курив неподалік зупинки громадського транспорту, штраф сплатив. З приводу послідуючої неявки пояснив, що дружина тяжко хворіла, він знайшов роботу і не міг прибути на відмітку.

Захисник просить подання відхилити, оскільки на її думку підстав для скасування звільнення від відбуття покарання немає. Він не ухиляється від відбуття покарання свої обов`язки виконує, позитивно характеризується.

Прокурор подання підтримала, просить врахувати, те, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки.
Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Дійсно, відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Як встановлено судом, вироком Личаківського районного суду міста Львова від 16.11.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробування та іспитовим строком 2 роки. На підставі статті 76 КК України судом на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації.

Вказаний вирок суду набрав законної сили та 23.12.2016 року поступив на виконання у кримінально-виконавчу інспекцію Личаківського району м. Львова.

Як вбачається із особової справи на засудженого, 14.02.2017 року в приміщенні кримінально-виконавчої інспекції засудженого було повідомлено під розписку про порядок та умови відбуття покарання, зокрема про його обов`язок з`являтися у визначені дні для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання.

Згідно постанови від 14.02.2017 року, йому встановлено обов`язок з`являтися в інспекцію для реєстрації у перший понеділок кожного місяця, про що засуджений розписався.

Однак, як вбачається із листка реєстрації у дні 06.06.2017 та03.07.2017 року засуджений на реєстрацію в КВІ не з`явився.

Як вбачається із постанови серії АА №047954 від 02.02.2017 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.175-1 КпАП України.

При таких обставинах, суд переконаний, що наведені у поданні факти не дають підстав однозначно стверджувати, що засуджений не виконував обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом умисно, з метою ухилення від відбуття покарання та що він не став на шлях виправлення.
Статтею 8 КПК України розкрито одну із засад кримінального провадження - верховенства права, яка гласить, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що важливим у розумінні принципу верховенства права є також забезпечення рівноваги між інтересами суспільними та окремої особи, що є концептуальним критерієм поняття демократичного суспільства.
Однією із умов розуміння рівноваги інтересів є застосування принципу еволютивного тлумачення, за допомогою якого забезпечується практичний і ефективний характер прав особи, та умови верховенства права. Конвенція - це живий інструмент, який необхідно тлумачити у світлі умов сьогодення, а межі свободи міркування можуть бути різними залежно від обставин.
Принцип верховенства права вимагає від держав не лише поважати й застосовувати в передбачуваний та узгоджуваний спосіб запроваджені ними закони, а ще й забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя, довіри громадян до держави та створюваного нею закону.
Отже, виходячи із змісту закону, засуджений лише за три правопорушення має бути скерований для відбуття покарання у місця позбавлення волі.
Однак суд вважає, що неявки двічі до органу пробації для реєстрації та притягнення до адміністративної відповідальності за ст..175-1 КУпАП не свідчить про невиконання засудженим обов`язків, передбачених вироком суду та ухилення від відбуття покарання, оскільки у решту днів він з`являвся на реєстрацію і решту обов`язків виконував. Виходячи із засади верховенства права, не є співмірним скоєння таких правопорушень із наслідками, які пропонує застосувати представник відділу пробації та скерувати засудженого для відбуття покарання у виді трьох років позбавлення волі.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст.78 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

ухвалив:

в задоволенні подання Личаківського районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування покарання з випробуванням і направлення для відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 за вироком Личаківського районного суду міста Львова від 16.11.2016 року, яким останнього засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробування та іспитовим строком 2 роки- відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1