№ 539/3535/18
№1-кс/539/124/2018
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

представника законного володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

24.09.2018 року слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на транспортного засобу М 21, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить ОСОБА_7 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних чи інших видів робіт, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання мотивоване тим, що 21.09.2018 року до чергової частини Лубенського ВП надійшло повідомлення про те, що в сервісному центрі під час перевірки транспортного засобу М 21, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску виявлено, що номерне позначення піддавалося зміні шляхом нанесення на поверхню номерного майданчика, не в умовах заводу виробника, номерного позначення « НОМЕР_2 », власник якого ОСОБА_7 .

Згідно протоколу огляду автомобіля М21, 1969 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , даний автомобіль, на якому виявлено, що номерне позначення двигуна піддавалося зміні шляхом нанесення на поверхню номерного майданчика, не в умовах заводу-виробника.

Автомобіль НОМЕР_5 після огляду вилучено та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни, вул. Київська, 2. Свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу серії НОМЕР_6 також вилучено.

22.09.2018 по даному факту Лубенським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 за ст. 290 КК України.

21.09.2018 працівниками поліції в ході огляду місця події по просп. Володимирському, поблизу сервісного центру в м. Лубни, було оглянуто транспортний засіб М 21, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску, який в подальшому вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання затриманих транспортних засобів за адресою: м. Лубни, вул. Київська, 2 А, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14.04.2007 автомобіль М21 д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 за адресою

АДРЕСА_1 зв`язку з цим існує необхідність проведення судових експертиз для встановлення факту та механізму знищення номерних позначень двигуна автомобіля М21 д.н.з. НОМЕР_1 .

Арешт автомобіля необхідний для проведення судових експертиз, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що транспортний засіб М 21, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску є предметом вчинення кримінального правопорушення та на ньому збереглися сліди його вчинення у вигляді механічного знищення номерних агрегатів двигуна.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання про арешт майна підтримав.

Представник володільця вилученого транспортного засобу адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив. Вважає допустимим накласти арешт лише на двигун автомобіля, оскільки лише на ньому виявлено зміну ідентифікаційного номерного позначення.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, заслухавши учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 21.09.2018 року до чергової частини Лубенського ВП надійшло повідомлення про те, що в сервісному центрі під час перевірки транспортного засобу М 21, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску виявлено, що номерне позначення піддавалося зміні шляхом нанесення на поверхню номерного майданчика, не в умовах заводу виробника, номерного позначення « НОМЕР_2 », власник якого ОСОБА_7 .

На підставі вказаного повідомлення внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0001188 за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України.

Згідно протоколу огляду автомобіля М21, 1969 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , даний автомобіль, на якому виявлено, що номерне позначення двигуна піддавалося зміні шляхом нанесення на поверхню номерного майданчика, не в умовах заводу-виробника

Таким чином, в даному випадку для досягнення цілей досудового розслідування в кримінальному провадженні (зокрема, проведення експертиз) достатнім буде накладення арешту на двигун вилученого автомобіля, оскільки безпосередньо на ньому маються сліди, які вказують на ознаки кримінального правопорушення. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. При цьому, суд враховує, що двигун можна відокремити від автомобіля без шкоди для майна.

Водночас, відсутні підстави для арешту вилученого автомобіля М21, д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки ідентифікаційне номерне позначення його кузова є первинним та зміні не піддавалось. З аналогічних підстав, суд не вбачає необхідності в арешті свідоцтва про реєстрацію тз.

Враховуючи викладене, заявлене клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Лубенського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на двигун № НОМЕР_2 транспортного засобу М21 д.н.з. НОМЕР_1 , 1969 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу належить ОСОБА_7 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних чи інших видів робіт, залишивши його на зберіганні на майданчику тимчасового тримання за адресою: вул. Київська, 2, м. Лубни, Полтавської області.

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1