Справа № 354/102/18
Провадження № 1-кп/354/14/18

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яремче кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого виконробом в приватній фірмі «Галицький Двір», одруженого, неповнолітніх дітей не має, здійснює догляд за перестарілою матір`ю, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи призначеним наказом №11-К по ПФ «Галицький Двір» від 05.05.2006 на посаду виконроба ПФ «Галицький Двір», а також згідно наказу №11-К по ПФ «Галицький Двір» від 30.08.2016 є відповідальною особою на будівництві багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 будучи службовою особою виконробом ПФ «Галицький Двір», наділений адміністративно-господарськими функціями, всупереч своїм функціональним обов`язкам, порушив п.п. 13.2.2, 13.3.1 ДБН А 3.2-2.2009 «Охорони праці та промислової безпеки у будівництві» та п.3.2., п.3.17 Посадової інструкції №1 виконроба, а саме при допущенні до виконання бетонних робіт на перекритті опалубки ним не було встановлено огородження по всьому периметру перекриття, та не здійснювався контроль за використанням працівниками спеціальних засобів захисту, внаслідок чого стався нещасний випадок, в результаті якого загинув працівник ПФ «Галицький Двір» ОСОБА_6 при наступних обставинах.

Відповідно до наказу по ПФ «Галицький Двір» від 05.05.2015 року №35-К «Про прийняття на роботу», ОСОБА_6 працював на посаді бетонника з 10 травня 2017 року. Так, 3 серпня 2017 року ОСОБА_6 , знаходячись на опалубці для перекриття першого поверху на висоті 4,1 метра, оступився і впав на бетонне перекриття цокольного поверху та від отриманих травм помер на місці падіння.

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, складеного комісією Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області встановлено, що відповідно до пункту 15 підпункту 1 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, даний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

При допущенні до виконання бетонних робіт на перекритті опалубки виконробом ОСОБА_4 не було встановлено огородження по всьому периметру перекриття та не здійснювався контроль за використанням працівниками спеціальних засобів захисту, чим порушено п.п. 13.2.2, 13.3.1 ДБН А 3.2-2-2009 «Охорона праці та промислова безпека у будівництві», та п. З.2., п.3.17 Посадової інструкції №1 виконроба, а саме:

- п. 13.2.2 (під час бетонування перекриттів опалубку необхідно огородити вздовж всього периметру. Всі отвори в робочій підлозі опалубки повинні бути закриті щитами. Якщо необхідно, щоб отвори були постійно відкритими, вони повинні бути закриті ґратами);

-п. 13.3.1 (перед початком бетонних робіт керівник зобов`язаний: перевірити стійкість, міцність, справність риштовань, конструкцій опалубки, огорож робочих горизонтів; перевірити справність тари, бункерів, бетононасосів, маніпуляторів; забезпечити працівників необхідними засобами індивідуального захисту);

- п.3.2 (виконроб забезпечує виконання в зазначені терміни завдань з обсягу робіт, підвищення продуктивності праці, раціонального витрачання матеріалів, палива, енергії. Організує підготовку виробництва, забезпечує розміщення робітників і бригад, контролює додержання технологічних процесів, оперативно виявляє і ліквідує причини їх порушення);

- п.3.17. (виконроб здійснює контроль забезпечення працівників спецодягом, спецвзуттям та іншими засобами індивідуального захисту, а також контроль за правильним застосуванням цих засобів, не допускає робітника до роботи без наявності відповідного спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального та колективного захисту).

Отже, порушуючи п.п. 13.2.2, 13.3.1 ДБН А 3.2-2-2009 «Охорона праці та промислова безпека у будівництві», та п. 3.2., п.3.17 Посадової інструкції №1 виконроба, ОСОБА_4 при допущенні до виконання бетонних робіт на перекритті опалубки не встановив огородження по всьому периметру перекриття та не здійснював контроль за використанням працівниками спеціальних засобів захисту, внаслідок чого стався нещасний випадок на виробництві та загинув бетоняр ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, у вчиненому злочині щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно працює прорабом у приватній фірмі «Галицький Двір». Згідно посадової інструкції, на нього покладався обов`язок з організації безпечних умов праці на будівництві, зокрема встановлення огородження по всьому периметру перекриття та контроль за використанням працівниками спеціальних засобів захисту, чого ним дотримано не було.

Також просить застосувати до нього дію Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має матір, яка досягла 70-річного віку, та він є її єдиним сином.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст цих обставин та те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.272 КК України, якпорушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людини.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с.50), позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.45, 46 ), на обліках ОНД та ОПНД не перебуває (а.с.47,51).

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує: щире каяття.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання, думку потерпілого з приводу покарання обвинуваченого, фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах ч.2 ст.272 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання.

Згідно копії довідки №1216 від 22.12.2017 року, виданої Фитьківською сільською радою Надвірнянського району, обвинувачений ОСОБА_4 проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , 1935 року народження, опікується нею, та являється її єдиним сином своєї матері (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_4 (а.с.42).

Під час вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо застосування до нього дії Закону України «Про амністію у 2016 році», суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (який чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обидвох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних батьків.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_4 проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , 1935 року народження, та являється її єдиним сином.

Обвинувачений ОСОБА_8 не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується відповідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Вислухавши клопотання обвинуваченого, дослідивши надані суду документи, враховуючи те, що ОСОБА_4 проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка досягла 70-річного віку, у його матері немає інших працездатних дітей, скоїв необережний злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції закону від 06.09.2017 року, тому на підставі ст.1 п. «є» ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає звільненню від відбування основного покарання у виді позбавлення волі і додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані із контролем та забезпеченням безпечних умов праці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст. 1 п. «є», ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», в редакції закону від 06.09.2017 року, ст.ст.368, 373, 374, 124, 126 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.1 пункту «є», ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», в редакції закону від 06.09.2017 року, ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового видів покарання.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: згідно постанови від 07.08.2017 року будівельну каску оранжевого кольору зі слідами бурого кольору, схожих на кров, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, - знищити; кепку коричневого кольору зі слідами бурого кольору, схожих на кров, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, - знищити; журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути посадовим особам ПФ «Галицький Двір».

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1