ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/174/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
провівши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Вірменія, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Арташад Вірменія, громадянина Вірменії зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Раздан Вірменія, громадянина Вірменії, зареєстрованого у АДРЕСА_5 проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, виходячи із можливості обвинуваченого впливати на потерпілих і свідків, які в судовому засіданні не допитані.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він тривалий час перебуває під вартою, має місце проживання у м. Києві, на утриманні має малолітнітю дитину і не має наміру переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_11 поклалися на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали думку захисника ОСОБА_7 .

Суд заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою його застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розв`язанні заявленого клопотання, колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України враховує: вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_10 винуватим йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; розмір майнової шкоди відповідно до обвинувального акту; його вік та стан здоров`я обвинувачений є не молодою людиною має 57 років; наявність у обвинуваченого дитини, постійного місця проживання, також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, а термін тримання обвинуваченого під вартою на час розгляду клопотання становить понад 2 роки.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегія суддів враховує правові позиції Європейського суду, зокрема у справі Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року, які зводяться до того, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою.

Крім цього, відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Марченко проти України при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи заявлене клопотання та можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням наведеного, а також того, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою строком понад 2 роки, і самостійною підставою для тримання особи під вартою, чинним законодавством України, не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. ст. 177, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з ним - домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, та вважає недоцільним на даному етапі судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого йому злочину.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: не залишати житло з цілодобово; прибувати до суду та прокуратури за викликом; здати на зберігання головуючого у провадженні судді свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши останньому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 цілодобово.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду та прокуратури за викликом; здати на зберігання головуючого у провадженні судді свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя:
СУДДІ: