Справа № 442/6856/18
Провадження № 1-в/442/269/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника ДВК № 40 ОСОБА_5 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду в режимі відеоконференції клопотання адвоката засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 22.06.2015 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн, який виконується самостійно, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки; засудженого 01.03.2016 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189; ч. 2 ст. 296; ст.ст. 70, 71; ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.09.2015 по 01.03.2016 у розрахунку один день ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку 09.09.2015 Кінець строку 17.02.2020,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання адвоката засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 .
Вислухавши пояснення засудженого та захисника, які клопотання просили задовольнити, думку представника ДВК № 40 та прокурора, які вважали клопотання передчасним, а тому просили відмовити у його задоволенні, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Встановлено, що вироком від 01.03.2016 Самбірського міськрайонного суду Львівської області визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 , ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, і призначено покарання: за ч. 2 ст. 146 КК України 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 189 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 296 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_3 до відбуття покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; у відповідності до ст. 71 КК України частково приєднано ОСОБА_3 невідбуту за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 червня 2015 року міру покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді до чотирьох років позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі; запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишено попередній тримання під вартою; строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 09 вересня 2015 року; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.09.2015 до 01.03.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з наданої суду характеристики, складеної начальником відділення СПС № 3 ст. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , затвердженої начальником Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської області ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 16.09.2015.
Під час перебування в СІЗО м. Львова характеризувався посередньо: порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. З 13.05.2016 відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40. За час відбування покарання характеризується наступним чином: допускав порушення режимних вимог, за що п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, дані порушення виражалось у зберіганні заборонених предметів, вживанні спиртного та нетактовній поведінці. Адміністрацією установи п`ять разів заохочувався. На громадських засадах працевлаштований в будівельній бригаді установи, до роботи відноситься сумлінно, змінні завдання виконує вчасно та якісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У взаємовідносинах з адміністрацією установи допускав випадки нетактовної поведінки. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою ставиться із розумною ініціативою. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Бере особисту участь в організації та проведенні виховних заходів, передбачених ст. 123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційовано виховного впливу „Духовне відродження, відвідує церкву в установі, чим реалізовує дану программу, прагне до підвищення та вдосконалення навчальних навичок, навчався у Дрогобицькій вечірній змінній школі, бере участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, являється членом виробничої секції відділення, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі. Згідно протоколу № 20 від 26.10.2016 рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України згідно особистої заяви. Згідно протоколу № 16 від 23.08.2017 рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України згідно особистої заяви. 23.11.2017 рішенням адміністративної комісії установи засуджений ОСОБА_3 , переведений в дільницю соціальної реабілітації при ДВК-40, за допущене злісне порушення режимних вимог 25.12.2017 був повернутий в дільницю ресоціалізації. Вину у скоєному злочині визнає. Згідно даних вироку суду позову не пред`явлено. Виконавчі листи до виконання в установу не надходили. Засуджений ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа схильна до захоплення заручників, до скоєння правопорушень, зберігання заборонених предметів, до вживання спиртного.
Згідно ст. 81 КК України підпадає під умовно-дострокове звільнення після відбуття ним 2/3 строку покарання.
Враховуючи вищенаведене, та те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що клопотання адвоката засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 є передчасним, оскільки засуджений не довів свого виправлення, так як його поведінка свідчить про позитивні переміни за останні три місяці до подання такого клопотання, засуджений не може визначитися якою суспільно-корисною працею буде займатися у разі умовно-дострокового звільнення та його поведінка не переконала суд в тому, що він щиро розкаюється у вчиненому, а не робить це для звільнення з місць позбавлення волі, враховуючи той факт, що при переведенні в дільницю соціальної реабілітації засуджений розпочав вживати алкогольні напої, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Факт наявності дружини та дитини, батьком якої засуджений не являється та не удочерив яку, суд не враховує як підставу для умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 372, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотанні адвоката засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1