У Х В А Л А
щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

07.09.2018 р. м. Жмеринка

Колегія суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1-кп/130/160/2018 відносно ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9, 13 частини другої статті 115 КК України, -

у с т а н о в и в :

Термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою закінчується, згідно з ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18 липня 2018 року, 7 вересня 2018 року.
У зв`язку з цим прокурор у судовому засіданні просить продовжити термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики, які були заявлені при обранні цього запобіжного заходу, продовжують існувати. А саме : обвинувачений раніше судимий, може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Потерпіла ОСОБА_6 вважає, що немає необхідності тримати під вартою обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримує думку прокурора щодо необхідності продовження обвинуваченому терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений проти продовження тримання його під вартою, оскільки у нього болить нога, і в умовах слідчого ізолятора він не отримує належної медичної допомоги.
Захисник просить відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою її підзахисному.
Заслухавши клопотання та думки учасників судового провадження, колегія суддів приходить до такого.
Згідно з частиною третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому строк тримання під вартою, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які були в наявності при обранні такого запобіжного заходу і не зникли на сьогоднішній день, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий, негативно характеризується, вчинив особливо тяжкий злочин.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Тому колегія суддів вважає, що тримання під вартою в даному випадку та продовження строку тримання під вартою виправдано, так як цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 327, 331 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 9, 13 частини другої статті 115 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - з 7 вересня 2018 року по 5 листопада 2018 року включно.
Розгляд судового провадження відкласти на 13-30 год 23 жовтня 2018 року.
Ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13