У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що заступником начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 70001510 від 09.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. 12.05.2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 винесено ухвалу про задоволення клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.07.2012 року, а також про заборону використання чи розпорядження ним до вирішення провадження по суті.
В обґрунтування поданого клопотання вказує, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто без учасника ДТП ОСОБА_4 та власника транспортного засобу ОСОБА_7 . Вказаний автомобіль та товар, що знаходиться в ньому вже близько двох років утримується на штрафмайданчику Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області в с. Оноківці Ужгородського району, і доступу до нього ні власник, ні водій не мають з 08.11.2016 року. За час, що пройшов органами досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії, які були можливі з вказаним автомобілем, і на даний час відпали будь-які підстави і необхідність у арешті вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля. А тому просить суд клопотання задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, з підстав, викладених у такому. Просили клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання залишив вирішення клопотання на розсуд суду. Підтвердив, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», д.н.з. НОМЕР_1 , проведені, досудове розслідування не завершене.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , слідчого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в ході розгляду клопотання, СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 70001510 від 09.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2017 року, за клопотанням слідчого накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN): НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.07.2012 року, із забороною використання та розпорядження ними до вирішення провадження по суті.
Частиною 2 ст.173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна - слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положенням ст. 1 Протоколу від 20.03.1952 р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, крім іншого встановлено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 4 ст. 41 Конституції України, передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
При прийнятті рішення суд бере до уваги тривалий час (близько двох років), який пройшов з моменту вилучення транспортного засобу, який був достатнім для проведення всіх необхідних слідчий дій з вказаним автомобілем, та в судовому засіданні слідчий підтвердив проведення всіх необхідних слідчих дій з вказаним автомобілем, а також відсутність достатнього обгрунтування з боку органу досудового розслідування необхідності подальшого вилучення майна у власника.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, вимоги щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає до часткового задоволення, а саме автомобіль марки«Mersedes-Benz Sprinter 311», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області слід повернути власнику - ОСОБА_7 , із забороною використання та розпорядження вказаного транспортного засобу, і застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в кримінальному провадженні, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна- задовольнити частково.

Автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 311», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN): НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 05.07.2012 року, що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути власнику - ОСОБА_7 або представнику за дорученням , із забороною використання та розпорядження вказаного транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1