ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/1204/18
Провадження № 1-кс/201/1953/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000090 від 09.08.2017 клопотання слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, працюючої на посаді слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, раніше не судимої, із вищою освітою, неодруженої, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що наказом Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області №352о/с від 09.12.2016 ОСОБА_6 призначена на посаду слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Свої функціональні обов`язки ОСОБА_6 здійснювала у відповідності з Положенням про органи досудового розслідування Міністерства внутрішніх справ України, яке затверджено наказом МВС України від 09.08.2012 № 686, Конституції України, Кримінально-процесуального кодексу України, інших законів та нормативно-правових актів України, чинних міжнародних договорів, які регулюють діяльність органів досудового слідства, відповідно до яких ОСОБА_6 забезпечувала повне, усебічне та об`єктивне розслідування кримінальних проваджень у межах установлених КПК строків; забезпечувала реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не допускала будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; вимагав від представників установ, організацій, підприємств (незалежно від форм їх власності і відомчої належності), посадових та фізичних осіб у встановленому законом порядку необхідні документи, речі та інші предмети, які стосуються розгляду заяви чи повідомлення про злочин або розслідування кримінальних проваджень, які знаходяться в його провадженні; у встановленому законом порядку викликав для участі в проведенні слідчих дій як свідків, потерпілих, підозрюваних та інших учасників кримінального судочинства всіх без винятку громадян, у тому числі посадових осіб незалежно від їх службового стану; на підставі письмового запиту одержувала від підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, об`єднань і фізичних осіб відомості, необхідні для перевірки заяв і повідомлень про злочини та в кримінальних провадженнях, які знаходились в її провадженні; давала оперативним підрозділам доручення і вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, сприяння в провадженні окремих слідчих дій.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту КПК України), слідчий це службова особа органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахуванням ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 (у редакції Закону №1698-VII від 14.10.2014), ОСОБА_6 , будучи слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, тобто співробітником органів національної поліції, являлася працівником правоохоронного органу.

Отже, слідчий слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , будучи представником влади та працівником правоохоронного органу, маючи відповідну фахову підготовку та досвід роботи в органах внутрішніх справ, свідомо і цілеспрямовано використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вчинила кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень і способом, передбаченим Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий, зокрема, уповноважений: проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 КПК України хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Так, приблизно 25.04.2017 в денний час доби (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у місті Новомосковську Дніпропетровської області (більш точного місця у ході досудового слідства не встановлено) у слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 виник єдиний прямий злочинний умисел, направлений на складання, видачу завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, що містять інформацію про факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та можуть бути використані як докази у правозастосовчій діяльності.

Так, 25.04.2017 у денний час доби (більш точного часу у ході досудового слідства не встановлено) перебуваючи в приміщенні Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Новомосковськ, вул. М. Головко, буд. 19, слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області

ОСОБА_6 будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та в своїх особистих інтересах направлених на штучне збільшення кількісних показників у своїй роботі, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на складання, видачу завідомо неправдивих офіційних документів, без проведення слідчої дії допиту, в порушення вимог ст. 223, 224 КПК України, власноручно склала завідомо неправдивий офіційний документ протокол допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , датований 25.04.2017, в якому власноручно вказала завідомо неправдиві відомості про те, що нею під час розслідування кримінального провадження № 0000445 допитано як свідка ОСОБА_7 , що не відповідає дійсності та є завідомо неправдивими відомостями.

У зазначений час та місці, слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 підписала вказаний протокол допиту, надавши йому статус офіційного та долучила його до матеріалів кримінального провадження № 0000445 від 09.02.2017.

05.02.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрювана вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі строком до трьох років.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на його задоволенні наполягали, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження №0000090, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, наявність доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру та також враховуючи ту обставину, що застосування іншого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 є недоцільним, суд вважає необхідним застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім того, обираючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає необхідним покласти на неї низку процесуальних обов`язків.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 154-157 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 зобов`язання виконувати обов`язки у вигляді:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї судом обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є 04 квітня 2018 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1