Справа № 204/3767/18
Провадження № 1-кп/204/486/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000755 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

*25 лютого 1982 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.142 до позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією майна, звільнений 14.02.1991 року з Житомирської ВК (№4) по відбуттю строку покарання;

*25 березня 1996 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.142 КК України до позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна, звільнений 13.11.2001 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;

*22 березня 2005 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 186 ч.2 ст. 187, ч.2 ст.190, ч.3 ст.357, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 28.10.2010 року з Роменської ВК Сумської області (№56) по відбуття строку покарання;

*10 січня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 КК України до 2 років позбавленні волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік:

*21 листопада 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 10.01.2013 року до відбуття покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 24.07.2015 року за ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2015 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців;

*31 жовтня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 року від покарання звільнений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, відповідних висновків для себе не зробив і у квітні 2018 року знову став на шлях вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 27 квітня 2018 року приблизно о 14.30 годині, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Варус-44» ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 67, побачив на вітринному стелажі пляшку алкогольного напою «Сієра Текіла Сільвер», об`ємом 0,5л, 38%, яку він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим умислом на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: пляшку алкогольного напою «Сієра Текіла Сільвер», об`ємом 0,5л, 38%, ринкова вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1588/18 від 22.05.2018 року, станом на 27.04.2018 року становить 403,82 грн. Після чого, ОСОБА_4 , поклавши вказаний викрадений товар під куртку чорного кольору, одягнену на ньому, не сплативши його вартість, таємно проніс його через касову зону магазину і попрямував до виходу з приміщення, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить ТОВ «Омега», з причин, які не залежали від його волі так, як при виході з магазина був затриманий працівниками служби охорони магазину «Варус-44» ТОВ «Омега». Таким чином, ОСОБА_4 діючи умисно із корисних мотивів та особистої зацікавленості, здійснив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега», спричинивши підприємству згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1588/18 від 22.05.2018 року, станом на 27.04.2018 року, матеріальну шкоду у розмірі 403,82 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, тобто 27 квітня 2018 року приблизно о 14.30 годині, він знаходячись в магазині «Варус-44» на вул. Робоча, 67 в м.Дніпро, скоїв крадіжку пляшки алкогольного напою «Сієра Текіла Сільвер», об`ємом 0,5л. Заховавши пляшку під куртку, одягнену на ньому, пройшов через касову зону магазину і попрямував до виходу, де був затриманий охоронцями магазину. В скоєному розкаюється.

Від представника потерпілого TOВ «Омега» ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.59-70), судово-товарознавчу експертизу № 1588/18 від 22.05.2018 року (а.п.25-27), звіт про фактичні затрати на проведення експертизи (а.п.24), постанови про визнання речовим доказом (а.п.15,44), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на злочин середньої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше судимий. Як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і до нього необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по данному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого

ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку два роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого

ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Речові докази: одну пляшку алкогольного напою «Сієра Текіла Сільвер», об`ємом 0,5л - залишити законному власнику ТОВ «Омега»; диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом камер спостереження, розташованих у приміщенні магазину «Варус-44» ТОВ «Омега» , з відеозаписом подій 27.03.2018 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000755.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_7 фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи №1588/18 від 22.05.2018 року у кримінальному провадженні №0000755, у розмірі 300 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1