Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/240/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою, в кримінальному провадженні, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000379 та стосовно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, який проживаєза адресою: АДРЕСА_1 , не працююєу, такий, що не має судимості,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме: з 13 год. 20 хв. 06.06.2018 року до 13 год. 20 хв. 04.08.2018 року, без визначення розміру застави.

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із клопотанням, у кримінальному провадженні № 0000379 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2018 року за № 70000379, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що 09.04.2018 року, близько 01.00 годин, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння умисного вбивства прибули до будинку ОСОБА_11 , 1976 р.н. розташованого по АДРЕСА_2 .

В якості знаряддя вчинення злочину ОСОБА_8 взяв із будинку ОСОБА_10 дерев`яну біту.

Прибувши до будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , заподіяли ОСОБА_11 чисельні удари дерев`яною битою та дерев`яними частинами стільців, що були у будинку в область тулуба та життєво важливих його частини в тому числі і голову, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переламами кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдального крововиливу, від яких наступила смерть ОСОБА_11 . Після вчинення злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , покинули місце злочину та вжили заходів до знищення слідів його вчинення.

Ухвалою слідчого судді ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2018 року задоволено клопотання слідчого та щодо підозрюваного ОСОБА_8 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду, слідчий суддя встановив наявність ризиків передбачених п.п. 1 та 3 ст. 177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилитися від кримінальної відповідальності. Тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, вагомість зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; зможе впливати на свідків, потерпілого, які в судовому засіданні ще не допитувалися та на іншого підозрюваного.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій про які зазначає слідчий у своєму клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, обравши його підзахисному більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що його підзахисний хоч і проживає без реєстрації, проте виїжджати з місця свого проживання не збирається.

Обравши йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у правоохоронних органів буде змога в будь-якій час перевіряти його місце проживання.

В разі використання працівниками поліції електронного засобу контролю, вони цілодобово зможуть контролювати його підзахисного та точно знати місце його перебування.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник звертає увагу на практику ЄСЛП та зазначає що в супереч висновку ЄСЛП слідчим суддею прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою його підзахисному сформульоване на загальних засадах.

Слідчим суддею не розглянута можливість зміни запобіжного заходу.

Ризики передбачені ст. 177 КПК України не підкріплені фактичними доказами, а тому на думку захисту є абстрактними.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що стороною обвинувачення не було доказів наявність ризиків встановлених слідчим, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Однак, як вбачається з матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_8 проживає без реєстрації, що у свою чергу унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний може у будь який час змінити адресу свого тимчасового проживання.

Враховуючи тяжкість обґрунтованої підозри, встановлення електронних засобів контролю також не дасть змогу повністю контролювати місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки такий спосіб контролю дасть змогу встановити місцезнаходження такого засобу, а не самого підозрюваного.

Більш того підозрюваний ОСОБА_8 є не одруженим та не працюючим, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та відсутність стабільного джерела доходу. Зазначене свідчить про відсутність факторів, які можуть стримати ОСОБА_8 від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність довіри до підозрюваного ОСОБА_8 , а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

При цьому, колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що заявлені ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) дій.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час закінчити розслідування не є можливим, тому що необхідно:

- провести судово-біологічні експертизи, судово-трасологічну експертизу, судово-наркологічну експертизу та судово-наркологічну експертизу. На даний час відповідні висновки експертизи, з якими необхідно ознайомити потерпілого та підозрюваного, не проведені.
- допитати підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , при необхідності за участю відповідних експертів та свідків;
- допитати свідків з числа жителів с. Нова Павлівка Кіровоградського району;
- провести заходи про відшукуванню додаткових слідів злочину;
- провести інші слідчі та розшукові дії, які мають доказове значення та підлягають використанню під час судового розгляду.

На думку колегії суддів - необхідність в раніше обраному відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжному заході тримання під вартою не відпала.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені стп.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам, дасть змогу ухилитися від кримінальної відповідальності, та впливати на свідків, потерпілого, які в судовому засіданні ще не допитувалися та на іншого підозрюваного.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу того, що підозрюваний не має на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, то вони спростовуються вищевикладеним та не можуть слугувати підставами для звільнення його з-під варти та обрання іншого запобіжного заходу.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

На думку колегії суддів, до підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати запобіжний захід домашній арешт оскільки в останнього відсутнє власне житло та постійне місце проживання.
Крім того, підозрюваним та стороною захисту не надано підтвердження надання дозволу власниками житла з якими укладено договори оренди житла, на утримання підозрюваного у вказаних житлових приміщеннях в умовах домашнього арешту.
Перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_8 , може мати реальну можливість незаконно впливати на свідків, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 182,183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2018 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,, а саме: з 13 год. 20 хв. 06.06.2018 року до 13 год. 20 хв. 04.08.2018 року, без визначення розміру застави,- залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4