УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2018 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,скаржника-захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання,

ВСТАНОВИЛА:

24.09.2018 року адвокат ОСОБА_5 подав до суду скаргу щодо незаконного затримання ОСОБА_6 , яке відбулося 20.09.2018 року. В обґрунтування скарги захисник вказав, що 20.09.2018 року в межах кримінального провадження від 16.02.2017 року о 21 год05хв, на підставі рішення слідчого судді про зміну запобіжного заходу, заступником начальника ВР ОТЗ СУ ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 затримано ОСОБА_6 .. Проте у слідчого не було повноважень для затримання особи, оскільки КПК України не містить норми, яка б надавала право слідчому на затримання особи після зміни запобіжного заходу.

В судовому засіданні скаржник наполягає на задоволенні скарги та додатково пояснив, що вступна та резолютивна частина рішення слідчого судді про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 не давала підстав слідчому для затримання особи.

Підозрюваний ОСОБА_6 скаргу захисника підтримав.

Слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили та пояснили, що наявність ухвали слідчого судді про негайне виконання рішення про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою ОСОБА_6 та статус слідчого в кримінальному провадженні, як керівника слідчої групи не забороняли ОСОБА_4 здійснити таке затримання безпосередньо.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001023 від 16.02.2017 року слідчий суддя дійшла наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2018 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області розглядалося клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та постановлено ухвалу про задоволення цього клопотання, запобіжний захід ОСОБА_6 з домашнього арешту змінено на тримання під вартою. В судовому засіданні проголошено та вручено учасникам вступну і резолютивну частину ухвали, в якій зазначено обов`язок негайного виконання.

В період часу з 21 год 05 хв. до 21 год. 32 хв. заступник начальника ВР ОТЗ СУ ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_4 , як керівник слідчої групи у кримінальному провадженні №0001023 від 16.02.2017 року здійснив затримання ОСОБА_6 , про що склав відповідний протокол.

Відповідно до частин 1-3 статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких утримується особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тобто стаття 206 КПК України фактично захищає права особи щодо свободи і особистої недоторканності та презюмує гарантію дотримання цих прав, що полягає в недопущенні позбавлення волі особи без відповідного рішення уповноваженого органу чи особи в межах КПК України.

В даному випадку таке рішення було, це ухвала слідчого судді, публічно проголошена, завірена та вручена учасникам провадження. Посилання захисника на те, що лише повний текст ухвали надавав би підстави для затримання ОСОБА_6 спростовуються текстом самої ухвали щодо обов`язку її негайного виконання, а не після проголошення повного тексту ухвали.

Повноваження слідчого ОСОБА_4 на затримання підозрюваного ОСОБА_6 не викликають жодних сумнівів, оскільки він є керівником слідчої групи в даному кримінальному провадженні, а відтак може як за дорученням так і особисто вчиняти слідчі, розшукові та процесуальні дії в межах кримінального провадження №0001023, як прямо визначені законом так і такі, що не забороненні КПК України, але мають значення для досудового розслідування.

Посилання скаржника на Пленум ВСУ № 4 від 25.04.2003 року є недоречним, оскільки діючий КПК України не передбачає жодних спеціальних доручень для слідчого судді. Сам зміст ухвали вже є таким дорученням, оскільки рішення судді, суду є обов`язковими для виконання.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає подану скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Адвокату ОСОБА_5 в клопотанні в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя