УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року

м. Київ
справа 501/4474/15-к
провадження № 51-8598ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК.
Суть питання
За вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ст. 113 КК на строк 12 років із конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 1 ст. 263 КК на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з постановленими судовими рішеннями захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в межах строку на касаційне оскарження, звернуся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
Ухвалою від 02 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ), який на той час діяв як суд касаційної інстанції, залишив касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Однак, оскільки ОСОБА_5 у наданий йому касаційним судом строк не усунув недоліків своєї скарги, тому ухвалою від 08 грудня 2017 року ВССУ повернув його касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд, при цьому припинено діяльність Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушив питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений зазначає, що він вважав, що касаційна скарга його захисника ОСОБА_5 прийнята судом касаційної інстанції і кримінальне провадження щодо нього перебуває на розгляді у Верховному Суді і лише 16 серпня 2018 року, від свого нового захисника, йому стало відомо про те, що касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 повернуто ухвалою ВССУ від 08 грудня 2017 року. З огляду на викладене засуджений вважає, що строк на касаційне оскарження ним пропущений з поважних причин.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядались упродовж розумного часу.
Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи й окреслити власну правову позицію.
Однак засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені у засудженим доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на нижченаведене.
Так, адвокат ОСОБА_5 здійснював захист ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 19 жовтня 2015 року, тобто ОСОБА_4 самостійно обрав собі адвоката для здійснення свого захисту.
Даних, які би підтверджували неналежне виконання адвокатом ОСОБА_5 своїх обов`язків як захисника ОСОБА_4 , зокрема несвоєчасне інформування засудженого про хід розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням, у тому числі про результати розгляду касаційної скарги, засуджений при зверненні до суду касаційної інстанції не надав.
Крім того, ОСОБА_4 не обґрунтував того, що перешкоджало йому раніше звернутися до суду касаційної інстанції з відповідним запитом у порядку, передбаченому законами України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації», для отримання інформації про результати розгляду касаційним судом касаційної скарги його захисника ОСОБА_5 з огляду на те, що засуджений звернувся до Верховного Суду лише через 8 місяців після постановлення касаційним судом ухвали про повернення касаційної скарги захисника ОСОБА_5 .
Таким чином, оскільки інших доводів поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений ОСОБА_4 касаційній скарзі не навів, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3