Справа № 135/783/18
Провадження № 1-кп/135/115/18
ВИРОК
іменем України

19.06.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000241 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, непрацюючого, неодруженого, освіта повна загальна середня, раніше судимого:

- 26.06.2002 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 144 ч.2, 141 ч.3, 206 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 14.02.2003 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.5, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 28.09.2007 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в травні 2015 року, незаконно придбав для власного вживання рослини коноплі, знайшовши їх біля ставка, що в с. Летківка Тростянецького району Вінницької області, які переніс до власного помешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого незаконно висушив, подрібнив та очистив від домішок, тим самим довів рослину до стану вживання, шляхом куріння без мети збуту та зберігав при собі в одязі та належному йому автомобілі для особистого вживання до 29.06.2015 року, коли о 23:30 год. працівниками міліції в смт Тростянець по вул. Леніна, біля малої архітектурної споруди (кіоск) під номером 9, їх було вилучено під час особистого огляду ОСОБА_4 та огляду автомобіля марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта №802 від 30.06.2015 року вилучена у нього речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 5,025 г.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Судом встановлено, що 19.06.2018 року прокурор Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні злочину та щиро покаявся.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили укладену угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання, вказав, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, оскільки працює на заробітках, заробляє кошти.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 394, п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Узгоджена в угоді міра покарання знаходиться у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 309 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, що становлять 614,40 грн.. підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 122, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.06.2018 року, укладену між прокурором Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.06.2018 року покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 614,40 грн..

Речові докази, які зберігаютьсяється в кімнаті зберігання речових доказів Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області: ватні тампони, якими було виконано змиви з рук ОСОБА_4 , змиви з водійських дверей із зовнішнього та внутрішнього боку автомобіля ОСОБА_4 , з керма автомобіля ОСОБА_4 , наркотичний засіб канабіс, масою ( у пререрахунку на висушену речовину) 5,025 г знищити; вилучені в ОСОБА_4 шорти синього кольору та телефон «Нокіа» повернути ОСОБА_4 .

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: