Провадження №11-кп/772/394/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

у складі :

головуючого, судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участі прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката - ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниців режимі відеоконференції за участю

засудженого - ОСОБА_8

матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2017 року, якою задоволено подання Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКПтП МЮУ та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_9 для відбування призначеного Вінницьким міським судом Вінницької області від 06.07.2015 року покарання у вигляді двох років обмеження волі, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2017 року, задоволено подання Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКПтП МЮУ та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_9 для відбування призначеного Вінницьким міським судом Вінницької області від 06.07.2015 року покарання у вигляді двох років обмеження волі, задоволено.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_8 не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, систематично не з`являється на реєстрацію до відділу з питань пробації.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , посилаючись на безпідставне направлення його для відбування призначеного покарання, наполягає на скасуванні зазначеного судового рішення та новому розгляді в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останньої; міркування прокурора щодо необґрунтованості скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення.

До таких висновків апеляційний суд прийшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.166 КВК України - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КВК України - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що посягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки та покладено обов`язки передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_8 14.08.2015 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (арк. пров. № 7) та попереджений, що в разі систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом і він може бути направлений для відбування призначеного судом покарання.

Апеляційний суд переконаний, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_8 дійсно не виконував покладений на нього судом обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації в орган пробації.

Так, 01.09.2015 року та 01.12.2015 року ОСОБА_8 на реєстрацію до відділу з питань пробації не з`явився без поважних причин. Починаючи з 03.05.2017 року ОСОБА_8 взагалі припинив з`являтися на реєстрацію, пояснюючи це поганим самопочуттям. При цьому жодних медичних документів про погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 не надав.

03.09.2015 року, 02.12.2015, 13.06.2017 року йому було винесено письмове застереження у вигляді попередження (арк. пров. № 12, 14, 19) , проте він повторно не з`являвся для реєстрації. При цьому не встановлено обставин, що фактично позбавили б останнього можливості своєчасно прибути до органу пробації.

Доводи ОСОБА_8 про погане самопочуття ніякими доказами не доводяться. Сам ОСОБА_8 в судовому засіданні в апеляційному суді в своїх поясненнях зазначив , що йому відомі були правила та обов`язки перебування на обліку в органі пробації.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається , що обвинувачений не був повідомлений про день , час та місце слухання справи, і судове засідання проведено без нього. Разом з тим, з вказаними доводами апеляційної скарги апеляційний суд не погоджується, оскільки в матеріалах справи є офіційне повідомлення, направлене суду територіальним підрозділом національної поліції України , з особистим підписом ОСОБА_8 про судове засідання 20 липня 2017 року ( арк. пров. №29).

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 є непослідовними, суперечливими та надуманими, які не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, і є такими, що не підлягають до задоволення, а поведінка засудженого є ніщо іншим як способом правомірного (процесуального) захисту та бажанням уникнення від відповідальності за вчинене.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок - здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно зробив висновок про наявність підстав для скасування звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміни ухвали місцевого суду , апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2017 року, якою задоволено подання Вінницького МРВ з питань пробації ЦЗМУ з ПВКПтП МЮУ та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_9 для відбування призначеного Вінницьким міським судом Вінницької області від 06.07.2015 року покарання у вигляді двох років обмеження волі залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3