Справа № 495/7629/18
№ провадження 1-кс/495/4069/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю війського прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю Одеської області Миколаївського району с. Антонюки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада старший кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.08.2018 року слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
23.08.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126-У11 «Про затвердження Указу президента України «Про часткову мобілізацію»), в Україні оголошено про мобілізацію.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

11 липня 2016 року між снайпером взводу охорони військової частини НОМЕР_2 старшим матросом ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_6 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.
11 липня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ № 22, відповідно до якого старший матрос ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Старший матрос ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 зобов`язаний дотримуватися вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV визначає загальні права та обовязки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обовязки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоровя військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги вищевказаного Статуту зобовязаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобовязаннями України покладає на військовослужбовців такі обовязки:
?свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок;
?бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
?беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
?постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов'язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
?знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
?дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
?поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
?бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
?вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
?виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
?додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обовязків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобовязаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Кожний військовослужбовець зобовязаний виконувати службові обовязки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобовязані завжди памятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-XIV військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обовязку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобовязує кожного військовослужбовця:
?додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;
?виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
?поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно розпорядку робочого дня військової частини НОМЕР_1 на 2018 рік початок робочого дня о 08 год. 00 хв., кінець робочого дня о 17 год. 00 хв.
На порушення вищенаведених вимог, старший матрос ОСОБА_5 , 05 червня 2018 року о 08 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу.
Таким чином, старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), 05 червня 2018 року о 08 годині, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
22.08.2018 року у скоєні вище вказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вина ОСОБА_5 , у скоєння кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, відповідно до ч.4 ст.407 КК України, карається позбавленням волі на строк трьох до семі років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.177-178 КПК України обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, слідчий просить клопотання задовольнити та обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Військовий прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав та проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді утримання на гауптвахті не заперечував.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

В судовому засіданні встановлено, що старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), 05 червня 2018 року о 08 годині, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, тривалістю понад один місяць.
22.08.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у скоєння кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, відомості про яке внесене 22.06.2018 року до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань за №0000053, яке відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семі років позбавлення волі та з урахуванням того, що ОСОБА_5 вину свою в судовому засіданні визнав повністю, перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, схильний до скоєння кримінальних правопорушень, не має нерухомого, та рухомого майна на території міста та району, слідчий суддя вважає неможливим визначити ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище, вік та стан здоров`я підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням на гауптвахті відділу організації охорони, патрульно постової служби, розшуку та діяльності військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), строком до 03.11.2018 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 05.09.2018 року складає 36820,00 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області за першим його викликом;

- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області паспорт громадянина України та інші документи, які надають право на перетинання державного кордону України.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя