Єдиний унікальний номер 227/3385/17 Номер провадження 11-кп/775/373/2018

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , , з середньо - спеціальною освітою, одруженого, який має малолітню доньку, 2015 року народження, працюючого у ФГ «Людмила» торгівельним представником з продажу, раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України, з застосуванням вимог ст. 69 КК України до 1 (одного) року виправних робіт з відбуванням за місцем роботи з відрахуванням в доход держави п`ятнадцяти відсотків заробітку. Стягнуто 3168,96 судових витрат. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку обвинувачений, в порушення « Положення про дозвільну систему», затверджену постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року « Про порядок виготовлення , придбання , зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів» вчинив злочин за таких обставин.

10 червня 2017 року в першій половині дня, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , знаходячись в смт. Очеретино Ясинуватського району Донецької області, куди прибув на легковому автомобілі ВАЗ -21011 з номерним знаком НОМЕР_1 , де на той час базувалась невстановлена органом досудового розслідування військова частина ЗСУ, незаконно придбав в обмін на власну пральну машину, яку передав невстановленим військовослужбовцям, мішок із тканини зеленого кольору, в якому знаходились: патрони калібру 5х45 мм в кількості 132 шт., два запала УЗРГМ до гранат Ф-1, два корпуси гранати Ф-1, один корпус гранати РГД-5, патрони калібру 9 мм в кількості 77 шт., речовина в заводській упаковці з написом «тротилова шашка» вагою 400г, який перевіз за вказаному легковому автомобілі за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав в сараї, розташованому навпроти зазначеного будинку.

12 вересня 2017 року приблизно о 20.35 годині ОСОБА_7 , знаходячись в сараї за вказаним розташуванням, взяв зазначений мішок, в якому зберігались патрони калібру 5х45 мм в кількості 132 шт., два запала УЗРГМ до гранат Ф-1, два корпуси гранати Ф-1, один корпус гранати РГД-5, патрони калібру 9 мм в кількості 77 шт., речовина в заводській упаковці з написом «тротилова шашка» вагою 400 г., з яким слідував у напрямку гаража , розташованого по вул. Парковій в м. Білицьке Донецької області, але був зупинений працівниками правоохоронних органів біля котельні № 19, що знаходиться по вул. Парковій 44А в м. Білицьке Донецької області . В процесі особистого огляду ОСОБА_7 , проведеного на місці в період часу з 23.10 години 12 вересня 2017 року до 00.25 години 13 вересня 2017 року у мішку з тканини зеленого кольору, що був при ньому, було виявлено і вилучено: 2 одиниці корпусу оборонної осколкової гранати типу Ф-1, виготовлених промисловим (заводським) способом, споряджених вибуховою речовиною, 2 одиниці засобу підриву (засобу детонування) уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим дистанційної дії типу УЗРГМ, виготовлених промисловим (заводським) способом, споряджених вибуховою речовиною, які у своїй сукупності з корпусами гранат Ф-1 є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 (2 одиниці), які відносяться до категорії бойових припасів. А також 77 патронів, які є пістолетними патронами калібру 9х18 мм зі свинцевою кулею, та 132 патрони, які є проміжними патронами калібру 5,45 х39 мм : з трасуючою кулею ( 20 патронів), бронебійною кулею (18 патронів), зі звичайною кулею (94 патрони), які виготовлені промисловим способом Крім того, речовина у заводській обгортці з написом «тротилова шашка» вагою 400 г., яка є вибуховою речовиною - тротилом.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та вирішення долі речових доказів. Засудити обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. Речові докази конфіскувати. Зазначає, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі винного внаслідок м`якості. Вважає, що суд безпідставно застосував вимоги ст. 69 КК України. Доля речових доказів вирішена в порушення вимог ст. 100 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Суд не в поновному обсязі дотримався вказаних вимог закону.

Так, суд правильно врахував наявність щирого каяття, наявність малолітньої дитини, та той факт, що обвинувачений є єдиним годувальником у сім`ї, як обставини, що пом`якшують покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування вимог ст. 69 КК України, шляхом переходу на більш м`який вид покарання, проте з огляду на тяжкість вчиненого злочину дійшов передчасного висновку про його розмір.

Таким чином, вирок суду слід скасувати в частині в частині призначеного покарання на підставі п. п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який вперше притягнутий до кримінальної відповідальності, одружений, проживає з сім`єю, позитивно охарактеризований за місцем проживання, не має шкідливих звичок і не перебуває на обліку у нарколога і психіатра, офіційно працевлаштований, за місцем роботи також характеризується позитивно. Згідно досудової доповіді органу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання, колегія суддів визнає щире каяття, наявність малолітньої дитини доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на даний час не виповнилось навіть трьох років, а також той факт, що ОСОБА_7 є єдиним годувальником своєї сім`ї.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та буде відповідати меті, визначеній ст. 50 КК України, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді виправних робіт в максимальних межах, визначених для цього виду покарання. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окремо слід зазначити, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Під час досудового розслідування та судовому розгляді обвинувачений повною мірою продемонстрував своєю поведінкою наявність зазначених обставин, зокрема повністю визнав провину та повідомив всі істотні для кримінального провадження факти, а тому доводи прокурора про відсутність з боку обвинуваченого щирого каяття є безпідставними.

Крім того, підвищена небезпека злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на яку вказує прокурор в апеляційній скарзі, вже врахована законодавцем при криміналізації визначених в цій статті діянь, а тому це не може бути додатковою підставою для призначення реального покарання.

Що стосується вирішення долі речових доказів судом не враховано вимоги п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що предметом даного кримінального правопорушення були 75 патронів калібру 9х18 мм та частини двох патронів, 124 патрони калібру 5,45х39 мм і частини восьми патронів, речовину у заводській обгортці « тротилова шашка», які відповідно до висновку експерта є боєприсами і придатні для здійснення пострілів.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, згідно п. 5 зазначеної частини гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння конфіскуються.

Підпунктом 17 п. 9 «Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним» затвердженою Постановою КМУ №1340 від 25.08.1998 року військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом або щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державній прикордонній службі або СБУ.

Однак, не врахувавши вимог зазначеного нормативного акту, суд дійшов необґрунтованого висновку про залишення вказаних боєприпасів в розпорядженні дозвільної системи, внаслідок чого не конфіскував їх, тому в цій частині вирок підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 420 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді 2 (двох) років виправних робіт з відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в дохід держави п`ятнадцяти відсотків заробітку.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Речові докази - 75 патронів калібру 9х18 мм та частини двох патронів, 124 патрони калібру 5,45х39 мм і частини восьми патронів, речовину у заводській обгортці « тротилова шашка» конфіскувати.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набуває законної сили негайно та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді