Справа № 591/6571/17
Провадження № 1-кс/591/4069/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, узгодженим з прокурором, яке мотивував тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000281 від 27.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, щодо безкоштовного заволодіння майном КП «Сумижитло» в особливо великому розмірі. Під час здійснення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді було проведено огляд приміщення КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР, під час якого було виявлено майно, що належало на праві власності КП «Сумижитло» та є предметом даного кримінального правопорушення, тобто, є речовими доказами. За таких обставин, слідчий просив: накласти на майно арешт з метою збереження, зобов`язати КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР та його уповноважених осіб зберігати майно та не вчиняти дій щодо його псування, зміни інформації, яка міститься а вказаних предметах, та пошкодження, а також надати можливість безперешкодного доступу до такого майна органам досудового розслідування, прокурору та суду з метою його огляду на будь-якому етапі розслідування кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про можливість проведення розгляду клопотання без його участі.

Представник КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР в письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № № 0000281 від 27.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та в рамках вказаного провадження на підставі ухвали слідчого судді 10.09.2018 року у приміщенні, яке займає КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради, було проведено огляд, під час якого виявлено частину майна, яке належало КП «Сумижитло» СМР та згідно рішення СМР від 16.12.2015 року №117-МР була передана у володіння КП «Сумитеплоенергоцентраль».

Вважаю, що таке майно має доказове значення для кримінального провадження та може бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, на нього потрібно накласти арешт з метою збереження.

В той же час, відповідно до положення ч.1 ст.170 КПК України та вимог ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В даному випадку, як зазначалось вище майно, яке цікавить органи досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000281, згідно рішення СМР від 16.12.2015 року №117-МР було передано у володіння КП «Сумитеплоенергоцентраль» і необхідно вказаному підприємству для здійснення фінансово-господарської діяльності, тому наслідки застосування найбільш обтяжливого способу арешту, а саме: позбавлення і права на відчуження, розпорядження, і права на користування майном буде необґрунтованим заходом, що може суттєво позначитись на інтересах як підприємства в цілому, так і на інтересах його працівників.

Враховуючи такі обставини, вважаю, що обмеження КП «Сумитеплоенергоцентраль» лише у праві на відчуження і розпорядження, без позбавлення права користування майном буде співмірним з потребами досудового розслідування, відповідатиме меті та завданням кримінального провадження.

Тобто, в цій частині клопотання слідчого є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

В той же час, не ґрунтується на нормах КПК вимога слідчого щодо зобов`язання КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР та його уповноважених осіб зберігати майно та не вчиняти дій щодо його псування, зміни інформації, яка міститься а вказаних предметах, та пошкодження.

Так, ч.5 ст.173 КПК України передбачає вичерпний перелік питань, які вирішує слідчий суддя під час розгляду клопотання про накладення арешту та які зазначає в ухвалі, і серед таких питань відсутнє питання покладення зобов`язань щодо збереження майна.

Натомість, з огляду на положення ч.3 ст.64-2 та ч.2 ст.100 КПК України для третьої особи, стосовно якої вирішується питання про арешт, як учасника кримінального провадження, встановлено обов`язок зберігати майно, яке є речовим доказом, у стані придатному для використання у кримінальному провадженні. І такі норми чинного КПК не передбачають необхідності ухвалення з цього питання рішення слідчим суддею.

Крім того, необґрунтованою є і вимога слідчого у клопотанні про арешт майна щодо надання можливості безперешкодного доступу до майна КП «Сумитеплоенергоцентраль» органам досудового розслідування, прокурору та суду з метою його огляду на будь-якому етапі розслідування кримінального провадження.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.237 КПК України огляд іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку іншого володіння особи з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ст.171 КПК України не дозволяє слідчому в клопотанні про арешт майна ставити питання про надання дозволу на проведення огляду, до того ж на необмежений термін.

Враховуючи такі обставини, вказана вимога слідчого суперечить чинному КПК України та з огляду на такі обставини, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000281 на майно, що згідно рішення СМР від 16.12.2015 року №117-МР було передано у володіння КП «Сумитеплоенергоцентраль», шляхом заборони відчуження, розпорядження, але без позбавлення права користування, а саме, на таке майно:

- принтери інв. №№: HP LaserJet P1102 07-07/11-2; HP LaserJet 13-12/11-4; HP LaserJet P1102 21-12/11-10; HP LaserJet 07-07/11-1;

- персональні комп`ютери LG Cresso інв. №№: 13-12/11-11; 10-02/12-21; 06-10/11-07; 06-10/11-06; 07-11/11-34; 06-10/11-18; 23-12/11-23; 06-10/11-8; 27-12/11-11; 07-11/11-32; 07-07/11-29; 13-12/11-12; 23-12/11-27; 23-12/11-30; 10-02/12-17; PrimePC Solo30 інв. №№: 07-11/11-30; 07-07/11-29 та інв. №№: 05-07/11-01;

- стільці інв. №№: 15-12/11-35; 15-12/11-48; 15-12/11-39; 15-12/11-37; 19-12/12-16; 19-12/12-08; 15-12/11-38; 15-12/11-44; 20-02/12-24; 19-12/12-11; 20-02/12-23; 15-12/11-36; 19-12/12-04; 01-02/12-23; 19-12/12-07; 19-12/12-02; 15-12/11-40; 19-12/12-13;

- крісла інв. №№: 15-12/11-15; 15-12/11-18; 15-12/11-13; 09-08/11-22; 15-12/11-19; 15-12/11-10;

- столи: інв. №№: 07-10/11-13; 02-02/12-33; 02-02/12-34; 08-01/13-06; 02-02/12-36; 07-10/11-17; 08-08/11-4; 09-08/11-58; 09-08/11-61; 02-02/12-05; 01-02/12-21; 01-02/12-37; 01-02/12-04; 01-02/12-01; 02-02/12-06;

- шафи інв. №№: 03-02/12-13; 01-02/12-38; 02-02/12-17; 07-10/11-9; 09-08/11-43; 07-10/11-10; 09-08/11-45; 02-02/12-43; 08-08/11-11; 08-08/11-9; 02-02/12-28; 10-08/11-44; 03-02/12-14;

- тумби інв. №№: 01-02/12-06; 01-02/12-05; 01-02/12-24; 01-02/12-25; 01-02/12-07; 02-02/12-10; 02-02/12-11; 01-02/12-34; 01-02/12-28; 02-02/12-08; 01-02/12-12;

- дивани інв. №№: № 28-12/11-05; 28-12/11-08;

- телефон інв. №: Panassonic Advanced 03-10/11-19;

- стенди інв. №№: 29-12/11-01; 16-01/13-07; 16-01/13-08;

- кулер водяний Family інв. № 30-12/11-2.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1