Справа № 373/981/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000076 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улашанівка Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, що не перебуває на обліку в службі зайнятості, самозайнятої особи, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого в 2006 році за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, судимість не знята та не погашена,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 у військовому званні «солдат», на посаді номера обслуги 2 гармати 1 вогневого взводу 9 самохідно-артилерійської батареї 3 самохідно-артилерійського дивізіону цієї частини, в період з 19 серпня 2015 року по 17 квітня 2018 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, самовільно залишив військову частину та перебував за її межами, без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, обвинувачений визнав себе винуватим повністю, зазначивши, що обвинувачення є йому зрозумілим.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні 20.09.2018 прокурор повідомив суд про укладення із обвинуваченим, в присутності захисника 24.05.2018 угоди про визнання винуватості, яка була направлена до суду разом з обвинувальним актом, в якій зазначено всі необхідні дані щодо особи обвинуваченого, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для кримінального провадження обставини, обставини, що пом`якшують покарання, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджено покарання обвинуваченому, вказані наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди. Угода підписана прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

В угоді зазначено про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості; обставинами, які пом`якшують покарання, визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інтереси суспільства, узгодили про призначення ОСОБА_4 необхідного й достатнього для його виправлення покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з випробовуванням. Відповідно до ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком два роки. Обов`язків, передбачених ст. 76 КК України сторони угоди не визначили.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12, ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості, гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробовуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

За правилами ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробовуванням суд покладає на засудженого певні обов`язки.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді та покладення на нього обов`язків судом.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 травня 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0000076, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1