справа № 403/461/18
провадження № 1-кп/403/47/18
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2018 року смт. Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт.Устинівка Устинівського району
Кіровоградської області, адреса місця проживання,
зареєстрована у встановленому законом порядку та фактичного
АДРЕСА_1 , не працюючого,
освіта професійно-технічна, не одруженого, громадянина
України, відомості про перебування на обліку як
військовозобов`язаного відсутні, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
09 червня 2018 року близько 23 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхав на велосипеді до будівлі господарського призначення - складу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс», розташованого по вул.Чорновола, без встановлення порядкового номеру будівлі, в смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області, яким на правах усної домовленості з керівництвом товариства користується потерпілий ОСОБА_4 та в якому знаходилось належне останньому на праві власності майно. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,залишивши велосипед неподалік складу, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до дерев"яних воріт складу та, використовуючи фізичну силу свої рук, зірвав дошку із вказаних воріт і через утворений внаслідок таких дій отвір, проник до приміщення складу. В подальшому, перебуваючи в середині складу, знайшов три пусті полімерні мішки білого кольору, в які зібрав виявлений в приміщенні складу металобрухт загальною вагою 120 кг. та вартістю 660 грн. 00 коп. з розрахунку 5 грн. 50 коп. за 1 кг., після чого виніс вказані мішки на вулицю, склав на багажник велосипеда та відвіз до себе додому, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в загальному розмірі 660 грн.00 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що дійсно влітку, не пізніше серпня місяця 2018 року, близько 24 години ночі, точних дати та часу не пам"ятає, він, з метою викрадення майна, приїхав на велосипеді до складу, що знаходиться в смт.Устинівка Кіровоградської області, та в якому потерпілий ОСОБА_4 зберігав своє майно, про що йому було відомо. Відірвавши руками дошку з дерев"яних воріт складу, він проник до його приміщення та, підсвічуючи собі мобільним телефоном, зібрав металобрухт, який там знаходився, в три пусті мішки, що також знаходились в приміщенні складу, після чого склав мішки з металобрухтом на багажник велосипеда та відвіз до себе додому, маючи намір в подальшому здати його на пункт прийому металобрухту та отримати за це грошові кошти. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, яким він повідомив про вчинену ним крадіжку та повернув викрадений у потерпілого металобрухт. В скоєному щиро розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в червні місяці 2018 року, після обіду - близько 14 год.00 хв., точних дати та часу він не пам"ятає, він проїжджав по АДРЕСА_2 , де знаходиться склад, приміщення якого він використовує для розміщення належного йому майна (старих автомобілів), та помітив, що одна з дощок на дерев"яних воротах складу прикріплена іншою стороною, яка б мала бути з-середини. В подальшому підійшовши до воріт складу та відкривши замок, він зайшов до його приміщення та побачив, що частина деталей до автомобілів була викрадена. Після цього він запитував в осіб, які приймають металобрухт про те, чи ніхто не здавав деталі від автомобілів, однак таких не було. Через певний проміжок часу його повідомили про відшукання викраденого майна і металобрухт був повернутий йому під розписку про зберігання працівниками поліції. Вважає, що це була не перша крадіжка належного йому майна обвинуваченим з приміщення даного складу, однак із відповідними заяви про вчинення обвинуваченим стосовно нього іншого кримінального правопорушення, ніж те, що є предметом судового розгляду, він до поліції не звертався. Під час досудового розслідування був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження та не заперечував проти того, що викрадене у нього майно оцінювалось як металобрухт, а не деталі до автомобілів. З приводу міри покарання обвинуваченому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням за умови, що іспитовий строк буде не менше 2-х років. Цивільний позов до обвинуваченого ним не пред"явлений.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, речових доказів та судових витрат.
Враховуючи зазначені обставини та показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні надав послідовні показання щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого він обвинувачується; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як тяжкий злочин.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.п.51, 54)
Обвинувачений ОСОБА_5 не працюючий. По місцю проживання та навчання характеризується задовільно. Згідно відповіді Устинівської центральної районної лікарні Кіровоградської області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.52, 53)
За змістом досудової доповіді, складеної старшим інспектором Устинівського районного сектору РС ФДУ "ЦП" в Кіровоградській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає разом з дідом та бабою, сирота, підтримує добрі зв"язки із сім"єю. Планує вести загальноприйнятий спосіб життя. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення нагляду. У разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням доцільним є покладення обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України (а.п.39).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим,відповідно до положень ст.75 КК України, з урахуванням: особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності притягується вперше і має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має постійне місце проживання і по місцю проживання характеризується задовільно;відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують його покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової товарознавчої експертизи №2298/18-27 від 23.06.2018 року) в сумі 429 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Речові докази у кримінальному провадженні:
1) металобрухт вагою 120 кг., який під час досудового розслідування був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ), залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання від 12.06.2018 року.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 12.05.2016 року Устинівським РС УДМС України в Кіровоградській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №2298/18-27 від 23.06.2018 року в розмірі 429 грн.00 коп. (чотириста двадцять дев`ять гривень 00 копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий ОСОБА_1