Справа № 199/4126/18
В И Р О К
іменем України
04 липня 2018 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000687, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді теплотехніка в ПрАТ НВП «Орбіта», одруженого, утримує одну малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 07 березня 2018 року приблизно о 15 годині 50 хвилин перебував на сходовому майданчику четвертого поверху будинку АДРЕСА_3 де зустрів раніше знайому ОСОБА_4 . Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на тлі неприязних стосунків почався конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, 07 березня 2018 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, продовжуючи перебувати на сходовому майданчику четвертого поверху вказаного будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_4 , стоячи обличчям до останньої, замахнувшись з права на ліво, наніс потерпілій один удар своєю правою рукою, стиснутою в кулак, в область носу, після чого обома рукамиштовхнув її в грудну клітину, від чого потерпіла поступилась назад та вдарилася потиличною частиною голови об стіну, яка знаходилась за її спиною.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , стоячи обличчям до ОСОБА_4 , своєю правою рукою стиснутою в кулак, замахнувшись з права на ліво, завдав ще один удар в область обличчя потерпілої з лівої сторони.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день) у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синців на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом на спинку носа ліворуч в виличну область ліворуч далі на ліву щоку та на проекції нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя, на верхній та нижній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута, двох саден на спинці носу ліворуч, в проекції виличної дуги ліворуч (на тлі синця), субкон`юктивального крововиливу в проекції зовнішнього кута лівого ока, підшкірної гематоми потиличної області.
ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав в повному свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, та показав, що між нім і потерпілою ОСОБА_4 , яка мешкає поверхом нижче від нього, давно склалися стійкі неприязні відносини на ґрунті побутових суперечок. 07 березня 2018 року близько 15 години 50 хвилин він повернувся додому, перебуваючи в пригніченому стані після поминок колеги. Потерпіла дуже гучно слухала музику, заважаючи дитині спати, і він спустився до останньої, щоб зробити зауваження. На його стук в двері ніхто не відчинив і він вирішив на щитку вимкнути електропостачання квартири потерпілої. Щиток був на сходовому майданчику, він вимкнув відповідний перемикач та пішов сходами до себе в квартиру. В цей час відкрилися двері в квартиру потерпілої, остання вийшла на сходовий майданчик і він почув нецензурну лайку від ОСОБА_4 на свою адресу та на адресу своєї дитини. Це його дуже розлютило, він підбіг до потерпілої і кулаком правої руки вдарив її в область носа та штовхнув її в груди. На той час він вже не міг себе стримувати і коли потерпіла намагалася втекти, то він ще раз вдарив ту кулаком правої руки в обличчя, після чого ОСОБА_4 заскочила в квартиру і зачинилася. Після цього він ніякої допомоги потерпілій не надавав і вибачення не просив, оскільки вважає, що та спровокувала його на такі дії своєю поведінкою протягом тривалого часу. У вчиненому розкаюється і просить його суворо не карати.

Крім визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердження його фактичних обставин, винуватість ОСОБА_6 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_7 показала, що обвинуваченого ОСОБА_6 вона знає давно і між ними дійсно давно склалися стійкі неприязні відносини на ґрунті побутових суперечок. 07 березня 2018 року вона була вдома за адресою: АДРЕСА_4 , яка розташована на четвертому поверсі, і практично весь час після того як об 11 годині прокинулася, по телефону вирішувала робочі питання. Приблизно о 15 год. 50 хв. вона почула, що щось клацнуло у розподільчому щитку на сходовому майданчику біля її квартири, і в квартирі зникло світло. Вона вийшла на сходовий майданчик, розмовляючи по телефону, і особі, з котрою спілкувалася телефоном, дійсно сказала нецензурні слова щодо того, що хтось хуліганить. В цей час вона почула крики ОСОБА_6 про те, що він її вб`є, але вона не встигла нічого зрозуміти. В цей же час обвинувачений вдарив її рукою в обличчя і штовхнув в груди, від чого вона вдарилася потилицею об стіну. Вона намагалася втекти, але ОСОБА_6 ще раз вдарив її рукою в обличчя, після чого вона змогла заховатися в своїй квартирі. З цього приводу вона одразу звернулася до поліції. Всі виявлені у неї тілесні ушкодження є наслідком дій обвинуваченого в той день.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, 18 квітня 2018 року в період часу з 11:20 години до 11:40 години потерпіла ОСОБА_8 показала механізм нанесення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 07 березня 2018 року.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1537е від 30 травня 2018 року, потерпілій ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох синців на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом на спинку носа ліворуч в виличну область ліворуч далі на ліву щоку та на проекцію нижньої щелепи ліворуч ближче до підборіддя, на верхній та нижній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута, двох саден на спинці носу ліворуч, в проекції виличної дуги ліворуч (на тлі синця), субкон`юнктивального крововиливу в проекції зовнішнього кута лівого ока, підшкірної гематоми потиличної області, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі).
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що їх було спричинено не менш як від 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі).
Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у приймальне відділення 6-ї МКЛ, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.
Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в області обличчя та голови не суперечить механізму їх утворення на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту за її участю.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями завдав легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, є умисним, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер, кількість та ступінь тяжкості спричинених потерпілій тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій ОСОБА_6 , відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працевлаштований та має постійне місця проживання, як особистість характеризується виключно позитивно, утримує малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті зазначене щире каяття.
Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за якими щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В судовому засіданні ОСОБА_6 також заявив, що щиросердне розкаявся, однак зазначена обставина в якості такої, що пом`якшує покарання обвинуваченому,судом відхиляється, оскільки з показів ОСОБА_6 вбачається, що останній, попри відповідні декларативні заяви, не відчуває щирого жалю через вчинений злочин, не намагається виправити те становище, в яке потрапила потерпіла, не намагався надати їй будь-яку допомогу на лікування, не вибачився.

Інші обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом також не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення та потерпіла не посилаються.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді громадських робіт у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

04.07.2018