Справа № 591/3482/18
Провадження № 1-кп/591/501/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за №0000059 відносно обвинуваченого : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Краснопільського району, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, мешкає АДРЕСА_1 раніше в силу ст. 89 КК України не засуджувався,у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем призваним на військову службу за контрактом, проходив службу у В/Ч НОМЕР_1 призначений на посаду старшого механіка водія 6 роти 2 батальйону.В в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації, 25.01.2018 самовільно залишив місце розташування частини НОМЕР_1 яка дислокується в АДРЕСА_2 і знаходився за місцем мешкання своєї дружини у АДРЕСА_3 і 11.05.2018 року самовільно зявився до військової прокуратури Сумського гарнізону. При викладених обставин, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини вчинене в умовах особливого періоду.
Будучи допитаним під час судового розгляду ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що органи досудового слідства в обвинувальному акті вірно виклали обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення з якими він повністю погоджується, дійсно в період 25.01.2018 року по 11.05.2018 року залишив місце служби, та повернувся до місця проживання дружини, шкодує про вчинене.
За матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що під час досудового слідства разом обвинувачений, його адвокат з прокурором досягли домовленості про укладення угоди про визнання винуватості з призначенням покарання, яку обвинувачений і його захисник підтримують повністю.
Прокурор просить суд затвердити угоду.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду , думку прокурора, який не заперечує проти затвердження угоди, дослідивши матеріали даного кримінального провадження, вважає за необхідне затвердити угоду з наступних підстав.
Суд, має право затвердити угоду лише після того, як переконається, що відсутні передбачені ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в її затвердженні. В даному випадку умови угоди між прокурором і обвинуваченим не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства в частині призначення покарання пп.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України.
На час розгляду клопотання про затвердження угоди, при з`ясуванні даних про особу ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній раніше не засуджувався, має сімю в якій виховується неповнолітня дитина . Суд погоджується з тим що в угоді йде мова про призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України оскільки є декілька обставин, які суттєвого помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у вигляді 300 неоподаткованим мінімумам доходів громадян, що становить 5100 грн.
Таке призначення покарання не суперечить КК України та інтересам суспільства, оскільки воно за своїм видом та/або розміром явно відповідає особі ОСОБА_5 , ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення.
Суд вважає, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не суперечать загальним засадам призначення покарання. Узгодження сторонами покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, врахування обставин, що пом`якшують покарання, свідчить про відповідність таких умов угоди інтересам суспільства в частині узгодженого покарання.
В зв`язку з чим у суду є всі правові підстави в затвердженні угоди про визнання винуватості з призначенням покарання.
Керуючись ст.474 КПК України, ст. 65 КК України суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням покарання, між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 якому надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000059 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України, за якою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому за цим законом покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у прибуток держави розміром 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.
Речові докази, судові витрати по справі відсутні.
Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Сумської області протягом 30 діб з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1