Справа № 183/3476/18
№ 1-кп/183/905/18
В И Р О К
іменем України

12 липня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000043 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Штунь, Любомильського району, Волинської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця за мобілізацією, номера обслуги гранатометного відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
02 вересня 2014 року наказом №120 командира (по стройовій частині) військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , солдата ОСОБА_3 призваного для проходження військової служби під час часткової мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду - номер обслуги 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , увільнено з посади - номер обслуги 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду - номер обслуги гранатометного відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Однак, 10 жовтня 2014 року солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад один місяць, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв
08 червня 2018 року солдата ОСОБА_3 було доставлено до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.
Таким чином, в період часу з10 жовтня 2014 року до 08 червня 2018 року солдат ОСОБА_3 , самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад один місяць та незаконно перебував за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно під час часткової мобілізації він був призваний до лав Збройних Сил України, а 02 вересня 2014 року його було переведено та зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Проходячи службу в АДРЕСА_2 , він отримав дві телеграми, та дізнався, що у нього захворіла мати, яка знаходиться у лікарні, у зв`язку з чим, 10 жовтня 2014 року він самовільно без дозволу командування залишив військову частину та поїхав додому, де знаходився весь час доглядаючи за матір`ю. Потім через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції, які повідомили, що він знаходиться у розшуку, і його було затримано та доставлено до військової прокуратури. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що за місцем служби він характеризується негативно (а.п.29), однак, обставин обтяжуюючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.28,31), має на утриманні мати похилого віку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.43,45).

Щире каяття ОСОБА_3 та з`явлення із зізнанням, визнаються, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з - під варти в залі суду.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1