АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1089/18 Справа № 189/1812/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000688 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 та заперечення прокурора на апеляційні скарги, на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року,стосовно ОСОБА_7 ,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту (9 класів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

08.02.2010 року Ворошиловським районним судом м. Донецька Донецької області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

14.11.2011 року на підставі постанови Селидівського міського суду Донецької області від 04.11.2011 року звільнений умовно достроково на 11 місяців 9 днів,

03.01.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 31.01.2018 року, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу 1700 грн..

засуджено за ч.2 ст. 186, КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання приєднано покарання, призначене за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 31.01.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 1700 гривень 00 копійок.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене за даним вироком та покарання, призначене за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 31.01.2018 року, виконуються самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №489/17 від 27.11.2017 року в розмірі 300,00 (триста) грн.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він близько 10.00 год., 11.11.2017 року, перебуваючи на кладовищі, що розташоване по вул. Соборна в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, в ході вживання спиртних напоїв разом зі знайомою ОСОБА_9 , діючи із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, пальцями правої руки наніс 1 удар по шкіряних покровах лівої руки ОСОБА_9 .. В результаті він спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден на обох передпліччях, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При цьому він шляхом ривка із зап`ястя лівої руки ОСОБА_9 зірвав виріб ювелірної біжутерії у вигляді браслету, з плетінням «Ромб» довжиною 21 см., вагою 5,88 г., що виготовлений з медичного сплаву та зверху покритий позолотою, та відкрито заволодів ним. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши матеріальні збитки потерпілій на суму 183 грн.17 коп. .

В апеляційних скаргах:

- Обвинувачений вважає вирок, необґрунтованим, вину недоведеною, висновки невірними. Вважає що прокурор ОСОБА_10 , використовуючи свою посаду допускав моральний та психологічний тиск відносно ОСОБА_7 .. На його думку суд однобічно розглянув справу не взяв до уваги, пояснення свідка ОСОБА_11 , не врахував розбіжності в поясненнях потерпілих та свідків, невірно оцінив докази. Вважає справу сфальсифікованою.

- адвокат ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_7 ..

На його думку:

ОСОБА_13 винним себе не визнавав і суду поясняв,що у вказаний час на кладовище він пішов разом з потерпілою ОСОБА_9 за її ініціативи, що б разом пом`янути її брата, з яким він був раніше знайомий. До того як вони разом пішли на кладовище ОСОБА_7 і ОСОБА_14 вночі вживали алкогольні напої, ніякої мети на пограбування особистих речей ОСОБА_9 у ОСОБА_15 не було. Яким чином опинився у нього браслет він не пам`ятає по причині того,що був у стані сп`яніння.

Вважає, що потерпіла сама запропонувала йому купити браслет, на що він погодився, але суд не повірив обвинуваченому визнав його винним у даному кримінальному правопорушенні.

Вважає, що потерпіла могла надавати неправдиві свідчення.

Також вважає, що ніяких мотивів,мети та бажання скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_9 не встановлено, що на його думку свідчить про невинуватість обвинуваченого.

В запереченнях на апеляційні скарги:

- прокурор ОСОБА_10 просить апеляційні скарги залишити без задоволення а вирок без змін, вважає вину обвинуваченого доведено належними доказами, у повному обсязі, судове та досудове слідство проведено у відповідності до вимог КПК.

Заслухавши доповідача, прокурора який підтримав апеляційну скаргу прокурора, думку обвинуваченого та адвоката, які прохали задовольнити апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення відповідних апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджено сукупністю зібраних доказів, наведених у вироку.

Як видно з журналу судового засідання та вироку, суд розглядав провадження відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне перевірити доводи адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , наведені в апеляційних скаргах.

Доводи адвоката та обвинуваченого про непричетність ОСОБА_7 до скоєного, про неправильність висновків суду, про фальсифікацію матеріалів справи, спростовані:

послідовними поясненнями потерпілої про те, що 11.11.2017 року близько 02.00 год. ночі ОСОБА_7 прийшов на заправку розповів, що перебував в місцях позбавлення волі, і як виявилося, в одній камері з її братом. Потім вона йому повідомила, що її брат похований на кладовищі, розташованому навпроти заправки. Коли закінчилася її зміна, вони разом пішли на кладовище, вжили спиртні напої. Там обвинувачений почав вимагати у неї телефон, на що вона відмовила і поклала його в свою сумку. Потім обвинувачений потягнув за сумку, однак вона її міцно тримала, а далі він почав у неї просити кошти. Потім сказав, щоб вона віддала йому серги і почав погрожувати. Після чого обвинувачений почав її душити капюшоном, вона впала з лавочки, ОСОБА_7 побачив на руці браслет, схватив його і втік.
протоколом огляду місця події від 11.11.2017, за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала, ща на кладовищі ОСОБА_7 , з застосуванням насильства заволодів її браслетом;

протоколом огляду предметів від 11.11.2017, за участю підозрюваного ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_16 , згідно якого було проведено огляд ланцюжка з металу жовтого кольору довжиною 21 см. вагою 5,88 г. із плетіння у вигляді перетинаючих однотипних один за одним кілець у формі ромба. При цоьму потерпіла пояснила, що саме цей браслет ОСОБА_7 забрав у неї 11.11.2017р.;

висновком експерта встановлено, що вартість цього браслета складає 183,17 гри. Проти цього не заперечував і сам обвинувачений;

згідно заключення від 13.11.2017, у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на обох передпліччях. Тілесні ушкодження у потерпілої утворились від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий, можливо в строки на які вказує сама потерпіла (11.11.2017). По своєму характеру виявлені тілесні ушкодження у потерпілої відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Районний суд правильно дійшов до висновку, що ОСОБА_7 спричинив їй вказані ушкодження.

Основним аргументом засудженого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі є те, що він вбачає розбіжність в поясненнях в ході судового розгляду між потерпілої ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Але, як видно з журналу судового засідання та технічного запису, в ході допиту в судовому засіданні потерпілої та вказаних свідків по кримінальному провадженню, суттєвих розбіжностей між їх показами з приводу обставин справи не встановлено, а маніпулювання вказаним фактом обвинуваченим ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі свідчить про бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Під час судового розгляду були перевірені і доводи адвоката, та обвинуваченого з приводу омови потерпілою ОСОБА_7 , детально перевірені та оцінені зібрані докази, якими повністю підтверджуються пояснення потерпілої. Будь-яких підстав не довіряти послідовним поясненням потерпілої, які узгоджуються з сукупністю доказів наведених в матеріалах справи, не вбачається.

Суд правильно встановив мету та ціль дій ОСОБА_7 , який відкрито, повторно викрав чуже майно, а саме браслет який знаходився на зап`ясті руки ОСОБА_9 , із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої
Колегія суддів також перевірила доводи щодо обґрунтованості призначеного покарання, при цьому колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Як видно з вироку суд при призначенні ОСОБА_7 покарання врахував суспільну небезпечність скоєного та особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, шкоду потерпілій відшкодував, однак свою вину не визнав повністю, кримінальне правопорушення скоїв в стані алкогольного сп`яніння, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення скоїв коли судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Отже, виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому немає.

Вимоги ст. 50,65 КК України районним судом враховано належним чином, тому колегія суддів приходить до висновку: залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року,стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: