Справа №489/2158/18 02.05.2018

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 травня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційними скаргами прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6
на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці, із застосуванням засобів електронного контролю, строком до 17.06.2018 р.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування з свідками і потерпілими;
5) носити електронний засіб контролю.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Прокурор просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник просить ухвалу змінити та обрати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати адресу мешкання з 22 год до 08 год.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор зазначає, що клопотання слідчим суддею не задоволено безпідставно. Зазначає, що разом з підозрюваним проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Для них існує загроза життю та здоров`ю з боку підозрюваного. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про його соціальну небезпечність як для суспільства, так і для членів його сім`ї. Наявність та доведеність ризику продовження вчинення інших кримінальних правопорушень та характеристика за місцем проживання зі статусом «сімейний насильник» свідчить про неможливість належного відбування домашнього арешту та про необхідність ізоляції від суспільства.
Захисник зазначає, що підозра є необґрунтованою. Закону, який б забороняв обіг вогнепальної зброї, на даний час не прийнято. Встановлені слідчим суддею обмеження є занадто суворими, оскільки позбавляють підозрюваного можливості забезпечити себе харчуванням та можливості звернутися за медичною допомогою.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 15.04.2018 р., близько 07 год. 30 хв., за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав протитанкову гранату «РПГ-18», яка є вибуховим пристроєм, та пістолет «Shmeisser» та 17 набоїв до нього.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої вимоги мотивував тим, що з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.
Задовольняючи клопотання частково, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою. Врапхував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше до кримінальної відпорвідальності не притягувався, не працює, характеризується негативно.
Зазначив, що наявні ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, за висновком слідсого судді, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуваннЯм засобів електронного контролю.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги та його заперечення на апеляційну скаргу захисника, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги захисника, та їх заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується негативно.
З огляду на зазначені дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суд вважає правильними висновки слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на наявність ризиків, враховуючи відомості про особу підозрюваного, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, - у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання встановленим ризикам.
Наведені прокурором в апеляційній скарзі негативні відомості про особу підозрюваного не свідчать про необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має тяжкі захворювання та є інвалідом 3 групи.
Заслуговують на увагу доводи захисника про те, що слідчим суддею неправильно визначено цілодобово домашній арешт. На думку суду, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. З метою запобігання наявним ризикам, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який має тяжкі хвороби та потребує лікування, є доцільним установити підозрюваному домашній арешт на певний період, а саме з 20 год. до 07 год. наступного дня.
Крім того, на думку суду, слідчим суддею зайво покладений на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю. Потреби досудового розслідування не свідчать про необхідність покладення на підозрюваного такого обов`язку.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, із постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2018 року у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати з 20 год. до 07 год. наступного дня місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 17.06.2018 р.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування з свідками і потерпілими;
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3