УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1329/17

Провадження № 1-в/638/473/18

13.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про уточнення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України в частині призначення покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про уточнення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України в частині призначення покарання. Вимоги подання обґрунтовані тим, що 21.02.2018 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов для виконання вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року, одним із обов`язків є виконання заходів, передбачених пробаційною програмою. Наказом Міністерства юстиції України №1798/5 від 11.06.2018 року «Про затвердження пробаційних програм для повнолітніх суб`єктів пробації» затверджено три пробаційні програми: «Зміна про кримінального мислення», «Подолання агресивної поведінки», «Попередження вживання психоактивних речовин». Просить уточнити, якою саме пробаційною програмою передбачено заходи, що слід виконувати засудженому ОСОБА_3 .
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт перебування на обліку у Київському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, при вирішенні питання, викладеного у поданні, покладався на розсуд суду.
Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, у відповідності до частини 4 статті 539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що підстави для вирішення питання про уточнення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року відносно ОСОБА_3 в частині призначення покарання відсутні, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно положень частини 1 статті 11 КВК України органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечуєздійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей до трьох років.
Так, в судовому засіданні встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки; на підставі частини 1 та пунктів 2, 4 частини 2 статті 76 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №24 «Про затвердження порядку розроблення та реалізації пробаційних програм» - проекти пробаційних програм розробляються Мін`юстом, заходи щодо реалізації пробаційних програм затверджуються Мін`юстом, реалізація пробаційних програм здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.
Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції від 28.03.2018 року №926/5 «Про затвердження Переліку заходів щодо реалізації програм» - орган пробації забезпечує подання до суду, у межах територіальної юрисдикції якого він розташований, інформації про затверджені пробаційні програми, визначені в них завдання, зміст заходів, оцінку результатів реалізації пробаційної програми, іншої додаткової інформації про пробаційні програми, а також наявність фахівців, які пройшли відповідне навчання щодо реалізації пробаційних програм.
Таким чином, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки на момент ухвалення вироку суду, а саме: 04.10.2017 року, не було затверджено перелік заходів щодо реалізації програм, а також не було затверджено самих пробаційних програм.
Окрім того, орган пробації зазначає, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 11.06.2018 року №1798/5 «Про затвердження пробаційних програм для повнолітніх суб`єктів пробації» затверджено наступні програми: «Зміна про кримінального мислення», «Подолання агресивної поведінки», «Попередження вживання психоактивних речовин», у зв`язку з чим просить суд роз`яснити, яку саме з розроблених Мінюстом України пробаційних програм слід застосовувати до засудженого.
Роз`ясненням рішення вважається його викладення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Разом з тим, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, про роз`яснення мотивів прийняття рішення, та фактичного оскарження ухвали, суд відмовляє в роз`ясненні.
Як вбачається з подання, орган пробації просить вирішити питання, яке не було предметом судового розгляду. Окрім цього, в силу приписів статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів).
Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У своїй заяві прохання органу пробації фактично зводиться до того, щоб суд проаналізував інформацію щодо прийнятих органом виконавчої влади пробаційних програм, і на підставі цього рекомендував, яку саме з розроблених пробаційних програм слід застосовувати до засудженого.
Між тим, важливим моментом є той факт, що ухвалення рішення за результатами розгляду заяви в цій частині призведе до факту втручання судом у дискрецію суб`єкта повноважень, зобов`язуючи вчинити певні дії, оскільки суд не вправі перебирати на себе вказані повноваження. До компетенції суду не входить зобов`язання органів пробації приймати будь-які конкретні рішення, оскільки відповідного до чинного законодавства України, суд не має права перебирати на себе повноваження, які не віднесені до його компетенції.
Як вбачається з матеріалів справи, в мотивувальній частині вироку зазначені мотиви прийнятого рішення, містяться посилання на відповідні норми кримінального та кримінального процесуального законодавства, а резолютивна частина цього судового рішення містить чіткий і зрозумілий висновок. Мотивувальна і резолютивна частини, викладені загальновживаними словами, не викликають суперечностей щодо їх тлумачення, носять ясний характер, та не містять положень, які викликають протиріччя.
Виходячи з викладеного та враховуючи те, що вирок суду викладений чітко та зрозуміло, подання не містить в собі вимоги щодо роз`яснення змісту вироку, а містить прохання роз`яснити, які норми права слід застосовувати при виконанні рішення суду та в якому порядку, що не входить до компетенції суду, враховуючи те, що суд розглядає справи з дотриманням принципу диспозитивності лише щодо тих питань, які внесені на його розгляд, у його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. 539 КПК України, ст.ст. 11, 13 КВК України, Постановою КМУ від 18.01.2017 року № 24 «Про затвердження порядку розроблення та реалізації пробаційних програм», суд,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про вирішення питання про уточнення вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.10.2017 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України в частині призначення покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: