Справа № 1-кп/303/658/18
303/5965/18
Номер рядка стат. звіту 48
В И Р О К
30 жовтня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0002183 внесене в ЄРДР 17.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Сумської області м. Кролевець, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не заміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 297 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_5
- захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 04 вересня 2018 року, у першій половині дня, перебуваючи на кладовищі по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, протиправно перенесла декоративні вінки з могили ОСОБА_8 , на сусідню могилу ОСОБА_9 та залишила записку з непристойного змісту, чим виявила неповагу до пам`яті і праху покійної ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 297 КК України, тобто наруга над могилою.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 297 КК України визнала частково, а саме в тому, що написала записку непристойного змісту, яку разом з вінками з могили ОСОБА_8 поклала на сусідню могилу, де похований ОСОБА_9 та показала, що у серпні 2002 року поховала свою матір на міському кладовищі по вул. Матросова в м. Мукачеві після чого, звернулася до працівника кладовища з проханням забронювати місце на кладовищі поряд з могилою матері. Вказана особа дала згоду, вона заплатила йому 250,00 гривень і облаштувала місце поряд з могилою матері: поставила лавку та доглядала за місцем багато років. 1 чи 2 серпня 2018 року в чергове прийшла на могилу матері та побачила, що місце за яке вона домовлялася та за яким доглядала зайняте там свіжа могила. Вона почала питати у працівників кладовища чого на заброньованому нею місці поховання, однак ніхто нічого їй не пояснював. Тоді вона записалася на прийом до міського голови, який питання вирішив шляхом того, що їй запропонували інше місце на кладовищі, що її не влаштовувало. Будучи у розпачі від ситуації що склалася, вона, у першій половині дня, 4 вересня 2018 року прийшла на могилу своєї матері та написала записку непристойного змісту на адресу рідних похованої на тому місці жінки ОСОБА_8 , яку поставила на могилу чоловіка тієї жінки ОСОБА_9 , яка була поряд і приклала вінками з могили жінки. Більше ніяких дій не вчиняла, хрест не виймала, насип ґрунту на свіжій могилі не розрівнювала. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у рідних та близьких покійної за свій вчинок, якому нема виправдань. Просить звільнити її вік кримінальної відповідальності за дійовим каяттям.
Потерпіла, ОСОБА_7 показала, що у 2007 році помер її батько, якого поховала на кладовищі по АДРЕСА_2 неподалік могили матері обвинуваченої. Після поховання батька, її мати виявила бажання бути похованою поряд з ним і вона офіційно забронювала місце. 4 липня 2018 року вона поховала свою матір, однак заброньоване раніше місце було зайнято, тому з дозволу директора кладовища, перевіривши реєстр бронювань, їй виділи місце для поховання матері, недалеко від могили батька та поряд з могилою матері обвинуваченої. Після поховання, вона відвідувала могилу матері кожні 10 днів, помічала, що на могилі розкидані квіти, лампадки, вінки, однак думала, що вітер, а тому не придавала цьому уваги. Однак, 15 вересня 2018 року, вкотре прийшовши з сином на могилу матері, побачила, що всі вінки та грунт зі свіжої могили матері перекидані на могилу батька, хрест вийнято і також кинуто на могилу батька, під вінками записка непристойного змісту, написана обвинуваченою. Після з`ясування всіх обставин, їй стало відомо, що вчинила наругу над могилою її матері. Обвинувачена з нею не зустрічалася, але від імені обвинуваченої телефонував якийсь чоловік, однак вона від зустрічі відмовилася, оскільки не має наміру вибачати обвинувачену і вимагає її суворого покарання за вчинене.
Крім наведеного, вина ОСОБА_5 , обставини і спосіб вчинення нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України стверджуються іншими матеріалами справи:
Протоколом огляду місця події (могила АДРЕСА_2 , де похована ОСОБА_8 ) від 17.09.2018 року, за участю понятих та потерпілої ОСОБА_7 в ході якого виявлено: відсутність нашарування грунту на могилі ОСОБА_10 близько 25 сма та хреста, який знаходиться поблизу могили ОСОБА_9 , на могилі ОСОБА_9 накидані вінки з могили ОСОБА_8 та насип грунту висотою близько 35 см. Згідно зазначеного у протоколі огляду місця події від 17.09.2018 р. підчас огляду вилучено шматок картонного паперу з написом, однак у самому протоколі не зазначено де саме під час огляду місця події такий виявлено.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2018 року, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_5 , згідно якого, остання розповідає і показує, які саме протиправні дії вчиняла на могилі де похована ОСОБА_8 , які повністю узгоджуються з показами даними обвинуваченою в судовому засіданні, про те, що вона дійсно написала записку непристойного змісту, яку разом з вінками з могили ОСОБА_8 поклала на могилу ОСОБА_9 .
Зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння в частині того, що «….. ОСОБА_3 вийняла з могили дерев`яного хреста, який в подальшому викинула на сусідню могилу, та, розрівняла насип грунту на могилі..», -не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки жодних доказів таких дій саме обвинуваченої ОСОБА_5 прокурором суду не подано, а обвинувачена такі заперечує.
Стороною обвинувачення-прокурором, не подано суду оригіналу записки, яку було вилучено під час огляду місця події від 17.09.2018 р., з мотивацією, що така не визнана речовим доказом у справі.
Однак обвинувачена визнає, що дійсно написала записку непристойного змісту на адресу близьких покійної ОСОБА_8 , яку поклала на могилу чоловіка ОСОБА_8 ОСОБА_9 , про що щиро кається, тому у суду нема підстав сумніватися у дійсності таких обставин події, що мала місце 04 вересня 2018 року на кладовищі по вул. Матросова в м. Мукачеві.
Суд у порядку ст.85 КПК України визнає неналежним доказом, ілюстративну таблицю (фото) до протоколу огляду місця події від 17.09.2018 року, що містить фото № 1, № 2, № 3 та № 4 без позначень, що зображено на фото, оскільки з таких не можливо встановити які саме моменти зображено на фото, а у протоколі огляду місця події від 17.09.2018 року такі не відображено.
Наруга над могилою (ч.1 ст. 297 КК України), об`єкт злочину - моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, предметом злочину є могила (місце поховання померлого). Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується «наругою» тобто виявом неповаги до пам`яті і праху покійного і може бути виражена шляхом вчинення осквернення могили в т. ч. розкидуванні вінків та залишення непристойних написів. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, тобто винний усвідомлює фактичні обставини і суспільно небезпечний характер свого діяння і бажає його вчинити. Мотиви вчинення таких діянь можуть бути різними, однак на кваліфікацію не впливають. Закінченим цей злочин є відтоді, коли виконане діяння достатньо вказує на наявність й об`єктивних і суб`єктивних ознак. Для визнання злочину закінченим, достатньо вчинення визначеного у диспозиції цієї статті діяння.
Таким чином твердження обвинуваченої, що вона у розпачі та злості вчинила наругу над могилою ОСОБА_8 а саме: розкидала декоративні вінки з могили ОСОБА_8 , які поклала на сусідню могилу ОСОБА_9 та залишила записку з непристойного змісту, -жодним чином не виправдовують вчинених нею протиправних дій.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, а вина її доведена і нею повністю визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_5 , раніше не судима, особа похилого віку, пенсіонерка, не заміжня, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.297 КК України.
Цивільний позов у справі потерпілою ОСОБА_7 не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, призначивши покарання у виді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1