Справа № 515/1108/18
Провадження № 1-кп/515/1784/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

неповнолітнього ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області клопо- тання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 21.04.2018 р., стосовно неповнолітнього

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

в с.Баштанівка Татарбунарського району Одеської області,

українця, громадянина України, учня 8-го класу КЗ «Башта-

нівський НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ», проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2018 року приблизно о 18 год. неповнолітній ОСОБА_7 біля стадіону в центрі с.Ба- штанівка Татарбунарського району Одеської області на ґрунті виниклого конфлікту між ним та не- повнолітнім ОСОБА_9 , не маючи наміру на заподіяння йому будь-яких тілесних ушкоджень, хоча міг і повинен був передбачати можливість їх настання, замахнувся рукою на нього та внас- лідок злочинної недбалості, не втримавши рівновагу, впав на ОСОБА_9 , в результаті чого необе- режно заподіяв тілесне ушкодження у виді закритого перелому правої ключиці, яке відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

19 липня поточного року заступник начальника СВ Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одесь- кій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, оскільки він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вказане правопорушення.

Неповнолітній ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні вказаного криміналь- ного правопорушення і детально розповів про обставини заподіяного.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, вбачаючи законні підстави для його за- доволення.

Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення клопотання.

Обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорювались, тому судом було визнано недоцільним дослідження наступних доказів - показань неповнолітнього потерпілого та свідків, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_7 , перевіривши обставини, які мають істот- не значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що дії зазначеної особи містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України, оскільки він з необережності спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до п.п.2,3 ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього примусові за- ходи виховного характеру у виді: обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведін- ки неповнолітнього та передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

Згідно ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснює- ться внаслідок вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наступати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як передбачено ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_7 виповни- нилося 14 років і він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, що виключає його криміналь- ну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру суд застосо- вує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчи- нила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою час- тиною цього Кодексу.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» об- меження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст. 105 КК) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону від- відувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживан- ня, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчан- ня, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Пунктом 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК) допускається лише за наявності даних про те, що во- ни здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його пове- дінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питан- ня про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирі- шувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Вислухавши думку прокурора, представника неповнолітнього потерпілого, неповнолітнього, його законного представника та захисника, враховуючи вік та особу ОСОБА_7 , який вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння, свою вину визнав повністю, розкаявся, задовільно характери- зується, суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у ви- гляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та пере- дачу неповнолітнього під нагляд матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, ст.ст.22, 97 ч.2, 105 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , що вчинив кримінальне правопорушення, перед- бачене ст.128 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і вс- тановлення особливих вимог до поведінки строком на два роки.

Обмежити ОСОБА_7 час перебування поза домівкою з 22.00 год. до 06.00 год наступного дня; заборонити відвідувати відвідувати місця, де реалізуються спиртні напої з ме- тою їх вживання; змінювати без згоди органу, який буде здійснювати за ним нагляд, місце прожи- вання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість.

Передати неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на два роки.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена впродовж 30 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Тимошенко