АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/919/18 Справа № 202/3926/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000535 відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Мілуватка
Сватівського району Луганської області,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає
за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з призначенням можливості внесення застави у розмірі 2 000 000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, посилається на те, що під час досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , у провадженні планується призначити низку експертиз, допит свідків у вказаному кримінальному провадженні. За таких обставин є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 буде незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів. Також, стверджує, що прокурором встановлено та доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В запереченні захисник ОСОБА_8 просить відмовити в повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити без змін ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 15 години 29 хвилин 03 вересня 2018 року з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Слідчий суддя зазначив, що у клопотанні та у судовому засіданні прокурором не наведено достатнього обґрунтування ризиків, які наявні на час розгляду даного клопотання та не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Крім того, підозрюваний має постійний дохід, стійкі соціальні зв`язки, співпрацює зі слідством, та, на думку слідчого судді, може бути застосований до ОСОБА_6 домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора не були дотримані належним чином. Внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Так, з оскаржуваної ухвали не вбачається жодних висновків слідчого судді щодо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, а також існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та які ризики або ризик, на думку слідчого судді, були доведені стороною обвинувачення, що дає підстави взагалі застосувати до підозрюваного запобіжний захід. У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора є належними та обґрунтованими.
Натомість ухвала суду першої інстанції містить посилання на норми кримінального процесуального законодавства України та висновки слідчого судді про особу підозрюваного і міцність соціальних зв`язків, та щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання прокурора про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також приходить до висновку про його обґрунтованість з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Згідно наданих матеріалів, 07 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб.
Так, апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема, заявами засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх письмовими поясненнями, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05 червня 2018 року, протоколом допиту ОСОБА_11 в якості свідка від 06 липня 2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06 липня 2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25 травня 2018 року, протоколами огляду та іншими доказами, долученими до клопотання.

Згідно клопотання прокурора метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігти ризикам, передбаченими пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Перевіряючи доводи на наявність зазначених ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені стороною обвинувачення та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, належних обґрунтувань про їх існування на переконання апеляційного суду не наведено.
В той же час, колегія суддів погоджується з наявністю ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, що відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, крім того свідки фактично були підлеглими або знайомими йому особами чи такими, що відбувають покарання в установі, в якій він займав посаду. Тому для їх запобігання необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, відсутності в нього судимостей, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявності в нього дружини, а також двох неповнолітніх дітей на утриманні, позитивну службову характеристику. Однак дані обставини не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що заявлені ризики є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо.

З огляду на вищевикладене, доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у відповідності до ст. 12 КК України, обставини кримінального правопорушення, наявності родини та дітей, його майновий стан, наявності вищевказаних ризиків, а також враховуючи, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для нього, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів прокурора щодо необхідності визначити підозрюваному заставу саме у розмірі 2 000 000 гривень.
В той же час, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу в розмірі п`ятиста прожиткових мінімумів для працездатних осіб і такий розмір, на думку апеляційного суду, у разі його внесення, буде достатнім для забезпечення досягнення мети запобіжних заходів та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 29 хвилин 03 вересня 2018 року, визначивши заставу у розмірі 881 100 грн.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі покласти на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись кримінальне провадження, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично мешкає без дозволу прокурора, слідчого чи суду; заборонити у будь-який спосіб спілкуватися із будь-яким учасником цього кримінального провадження, крім слідчого, прокурора та захисника; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, у разі невиконання обов`язків слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4