Справа №198/545/18
Провадження №1-кп/0198/60/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.18

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000144 внесене в ЄРДР 11.07.2018 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Росії, який народився на ст.Кин Лисьвенського району Пермської області Російської Федерації, мешкає по АДРЕСА_1 , одружений, не працює, із освітою 9 класів, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12 червня 2018 року о 16:30 годин ОСОБА_5 знаходячись на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , куди був запрошений мешкаючим за зазначеною адресою ОСОБА_6 , помітив збудовану там господарську будівлю, двері котрої не були зачинені.

У згаданий час ОСОБА_5 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку чужого майна з проникненням у приміщення, скориставшись відсутністю належного догляду з боку власників за своїм майном, за відсутності права та дозволу власників будинку, діючи таємно, проник у зазначене приміщення (господарську будівлю), звідки таємно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належало ОСОБА_7 , а саме бідон алюмінієвий, ємністю 40 л., вартістю 450 гривень. З майном, здобутим злочинним шляхом, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись цим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 злочином шкоду на суму 450 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та підтвердив ту обставину, що 12.06.2018 року приблизно о 15:00 годин реалізуючи виникший умисел на крадіжку, переслідуючи корисливий мотив, самовільно проник у господарську будівлю, розташовану на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чуже майно бідон алюмінієвий. Вартість, індивідуальні ознаки викраденого майна та інші обставини кримінального правопорушення наведені вище не спростовував.

Зізнавальні свідчення обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно, а окрім того співвідносяться з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_7 про те, що 12.06.2018 року з господарської будівлі, збудованої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 за місцем її мешкання, був викрадений бідон алюмінієвий ємністю 40 літрів, що є її власністю. Крадіжку виявила при поверненні за місцем мешкання із м.Харків. ОСОБА_5 права входити до господарської будівлі не надавала;

-показами свідка ОСОБА_6 про те, що з січня 2018 року з дозволу потерпілої ОСОБА_7 проживає у будинку АДРЕСА_2 . 12.06.2018 року у згаданий будинок запросив ОСОБА_5 . Після сумісного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 залишився на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , а він пішов спати у будинок. Наступного дня виявив пропажу з господарської будівлі бідона алюмінієвого. ОСОБА_5 дозволу узяти із господарської будівлі бідон алюмінієвий не надавав;

-відомостями отриманими під час огляду місця події, зафіксованими у протоколі від 11.07.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.10-12), відповідно до котрих на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 дійсно збудоване приміщення господарська будівля, у якій зберігаються матеріальні цінності;

-відомостями отриманими під час огляду предмету, що містяться у протоколі від 15.07.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.20-23), відповідно до котрих річ видана ОСОБА_5 працівникам поліції є бідоном алюмінієвим ємністю 40 літрів;

-відомостями отриманими під час пред`явлення речі для впізнання, зафіксованими у протоколі від 15.07.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.26-30), відповідно до яких потерпіла ОСОБА_7 серед інших впізнала на фото №2, за зовнішнім виглядом та наявними пошкодженнями, бідон алюмінієвий ємністю 40 літрів, зазначивши, що такий є її власністю і був викрадений із господарської будівлі, збудованої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 .

Відомості, що містяться як докази у протоколі огляду предмета від 15.07.2018 року та у протоколі пред`явлення речі для впізнання від 15.07.2018 року з додатками, в сукупності свідчать про те, що потерпіла ОСОБА_7 під час пред`явлення речей для впізнання впізнала як річ, що їй належить бідон алюмінієвий, виданий обвинуваченим ОСОБА_5 працівникам поліції;

-відомостями отриманими під час проведення слідчого експерименту, які містяться у протоколі від 18.07.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.68-71), відповідно до котрих ОСОБА_5 під час відтворення подій вчинення злочину на місці розповів і показав, що 12.06.2018 року о 15:30 годин увійшов до господарської будівлі, збудованої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бідон алюмінієвий ємністю 40 літрів;

-висновком судової товарознавчої експертизи №2647 від 17.07.2018 року (т.2 а.м.к.п.39-43), відповідно до котрого ринкова вартість, з урахуванням зносу, бідону алюмінієвого ємністю 40 літрів станом на 13.06.2018 року складає 450 гривень.

Згадані докази узгоджуються між собою та показами обвинуваченого щодо часу, місця, обставин вчинення злочину, індивідуальних ознак викраденого майна.

Наведені докази є належними, при цьому підстави вважати їх недопустимими, недостовірними відсутні.

Оскільки, відповідно до показів самого обвинуваченого ОСОБА_5 він потрапив у приміщення господарської будівлі (з якої викрав бідон) самовільно, за відсутності дозволу чи особистого права на це, тобто діяв з умислом на проникнення у приміщення, покази свідка ОСОБА_6 про те, що дозволяв ОСОБА_5 увійти у згадану господарську будівлю, не спростовують наявність у ОСОБА_5 умислу на вчинення крадіжки чужого майна, поєднаної з проникненням у приміщення.

Суд, у відповідності до ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення доведена.

Обираючи покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України ,врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. При відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючою суд для ОСОБА_5 визнав щире каяття.

Також суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до котрої ризик небезпеки ОСОБА_5 як для суспільства так і для окремих осіб, ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень ОСОБА_5 оцінюється як середній.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, у вчиненому щиро покаявся, суд приходить до думки, що з метою виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, а саме розмір заподіяної шкоди, те, що ОСОБА_5 у вчиненому щиро покаявся, за місцем мешкання характеризується посередньо, має сім`ю і утриманця - малолітню дитину, на протязі тривалого часу (з 1998 року) постійно проживає на території України, не судимий, суд приходить до думки про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання і застосовує до нього правила ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.3 ст.185 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 на протязі річного іспитового строку зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню в дохід держави або потерпілого, відсутні.

Речовий доказ бідон алюмінієвий, залишити потерпілій ОСОБА_7 , як власниці.

Запобіжний захід, у виді особистого зобов`язання, ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1