Кримінальна справа № 0603/1-475/11
Провадження №1/0274/5/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року м. Бердчів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, зі слів працюючого неофіційно в м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України несудимого, за ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області(справа № 2-974 ) від 05.04.2006 року зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 для утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.03.2006 року та до повноліття сина. Але ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей аліментів), ніде не працює, на обліку в центрі, зайнятості населення м. Бердичева не перебуває, на попередження державного виконавця не реагує, в результаті чого виникла заборгованість по аліментах. Станом на 01.08.2011 року заборгованість становить 18 місяців у сумі 7126 грн. 25 коп., а саме: лютий 2010 р. - 354,75 грн.; березень 2010 р. - 354,75 грн. квітень 2010 р.- 394,75 грн., травень 2010 р.- 394,75 грн., червень 2010 р. - 394,75 грн., липень 2010 р. - 402,50 грн., серпень 2010 р. - 402,50 грн., вересень 2010 р. - 402,50 грн., жовтень 2010 р. - 402,50 грн., листопад 2010 р. - 402,50 грн., грудень 2010 р.- 402,50 грн., січень 2011 р. - 402,50 грн., лютий 2011 р.- 402,50 грн., березень 2011 р.- 402,50 грн., квітень 2011 р.- 402,50 грн., травень 2011 р.- 402,50 грн., червень 2011 р. - 402,50 грн., липень 2011р. - 402,50 грн.
Заборгованість нарахована на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Погоджується із сумою боргу, що вказана в обвинувальному висновку. Вказує, що аліменти не платив, оскільки у нього не було змоги. На даний час працює неофіційно в м. Києві, на обліку в центрі зайнятості не стоїть. Про наслідки ухилення від сплати аліментів був попереджений, знав, що за це може настати кримінальна відповідальність. Матеріально колишній дружині не допомагає в утриманні сина, участі у вихованні свого сина не приймає. Де проживає його син він не знає. Загубив паспорт та реквізити на які потрібно сплачувати аліменти. Визнає, що у несплаті аліментів це його провина, обіцяє, що борг за аліментами сплатить.

Крім показань самого ОСОБА_4 його вина в скоєнні описаного злочину підтверджується сукупністю інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі, покази, які давала під час досудового слідства підтримує в повному обсязі, щодо міри покарання підсудному покладається на розсуд суду.

Відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_7 , які вона давала під час досудової підготовки матеріалів, в 2004 році вона уклала шлюб з громадянином ОСОБА_4 . За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_6 , 2004 року народження. В зв`язку з тим, що спільне життя не склалося, в квітні місяці 2006 року вони офіційно розлучились. В квітні 2006 році відбувся суд, та згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду її колишній чоловік ОСОБА_4 був зобов`язаний до сплати аліментів 1/4 від всіх видів заробітку, щомісячно на її користь для утримання їхнього спільного сина ОСОБА_6 , починаючи з 09.03.2006 року. З моменту призначення аліментів ОСОБА_4 сплатив їх лише декілька раз. Після чого більше вона від ОСОБА_4 аліментів не отримувала до теперішнього часу. Матеріально їй ОСОБА_4 не допомагає, на дні народження їхнього спільного сина ніяких подарунків не дарував та не дарує, до нього не приїжджає та не провідує, тобто вихованням сина взагалі не займається. З даного приводу вона в січні 2010 року звернулась з заявою до ДВС з проханням притягнути до кримінальної відповідальності колишнього чоловіка після чого його засудили у березні 2010 р. за злісне ухилення від сплати аліментів, передбачене ст. 164 КК України, але ОСОБА_4 з того часу жодного разу аліментів не заплатив (а.с. 13).
Відповідно до запису в копії свідоцтва про народження, виданого 01.09.2004 року, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 , який народився в м. Бердичеві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис № 571(а.с. 16).

З копії виконавчого листа Бердичівського міськрайонного суду від 05.04.2006(а.с. 8) вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів суд, в тому числі, вирішив стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.03.2006 року(а.с. 8).

Згідно з поданням начальника відділу ДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області, на виконанні ВДВС Бердичівського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-974 від 05.04.2006р., виданий Бердичівським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 для утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.03.2006 року та до повноліття сина. Боржник ухиляється від сплати аліментів. На попередження державного виконавця не реагує (а.с. 4).

Про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів свідчить наявність у підсудного заборгованості протягом тривалого часу поспіль, що стверджується довідкою-розрахунком відділу державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ Житомирської області, відповідно до яких заборгованість ОСОБА_4 станом на 01.08.2011 року становить 18932,37 грн. (а.с. 11 - 12).

ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, про що свідчать копії попереджень державного виконавця та розписки ОСОБА_4 , власноручно ним написаної та підписаної в жовтні 2008 року, в якій ОСОБА_4 роз`яснено порядок сплати аліментів та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України(а.с. 9-10).

Відповідно до довідки Бердичівського міського центру зайнятості № 1583 від 17.08.2011 ОСОБА_9 , в період з 22.06.2006 року по 27.06.2006 року перебував на обліку Бердичівському міському центрі зайнятості та 28.06.2006 року був працевлаштований в ДП "Новий дім" ТОВ Агропромислова фірма "Гроно". За даний період перебування допомога по безробіттю не призначалась(а.с. 33).

Відповідно до довідки Бердичівського КПМБТІ № 711 від 18.08.2011 року, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.1993 року належить 1/3 квартири АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_4 , суд керується загальними засадами призначення покарання визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Підсудний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, однак в силу ст. 89 КК України несудимий, за місцем проживання характеризується як особа, на яку скарг не надходило, зі слів працює неофіційно, ухилився від суду у зв"язку з чим оголошувався в розшук.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд не встановив.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність даних про наявність роботи у підсудного, думку потерпілої, яка покарання підсудному просить призначити на розсуд суду, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_4 міри покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, вважається раніше не судимим, зв слів працює неофіційно, обіцяє погасити заборгованість по аліментах в повному обсязі, суд вважає можливими застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат немає.

Приймаючи до уваги особу підсудного, який з 2012 року перебував у розшуку, з метою запобігання ухилення підсудного від виконання процесуальних рішень та продовження злочинної діяльності, суд обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ч. 2 ст. 5 КК України, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону України № 1254-VI від 14.04.2009 року), зобов"язати ОСОБА_4 періодично з"являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (уповноваженому органі з питань пробації).

До набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1