Справа № 127/4013/18
Провадження № 1-кп/127/188/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000406 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с, Йосипівка Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянииа України, з середньою освітою, працюючого фізичною особою підприємцем, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 26.01.2018 року близько 21 год. 45 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці Короленка в м. Вінниці поблизу будинку № З по вул. Євгена Пікуса, помітив автомобіль «Mitsubishi Galant» білого кольору (державний номерннй знак НОМЕР_1 ) та володільця цього автомобіля ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_5 .
Реалізуючи цей умисел, усвідомлюючи своє перебування в громадському місці, публічно і грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи зневагу до загальноприйнятих правил і норм поведінки, прагнучи самоствердитися за рахунок приниження іншої особи, ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_5 , висловлюючись в його адресу нецензурною лайкою.
Далі, не реагуючи на зауваження ОСОБА_5 щодо припинення такої поведінки, розцінюючи ці зауваження як привід до агресивних дій, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_5 руками за одяг та чолом наніс йому один удар в область перенісся, заподіявши таким чином ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синця та садна на обличчі, які згідно з висновком експерта № 125 від 30.01.2018 року належать до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 сів до салону вищевказаного автомобіля, зачинив дверцята та в подальшому залишив його лише після приїзду та втручання працівників поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив суду, що в той день святкували день народження його колеги, потім він визвав таксі і коли вийшов на вулицю помітив автомобіль білого кольору, підійшов до нього, оскільки подумав що то автомобіль його знайомого і подумав що потерпілий сів в його машину. Потім почалась суперечка, після чого ОСОБА_4 наніс удар потерпілому ОСОБА_5 , сів в даний автомобіль і не виходив з нього до приїзду працівників поліції. Висновки для себе зробив та у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що поряд є ветеринарна клініка, куди він приїхав разом з дружиною щоб зробити щеплення їхньому собаці і коли вийшов з машини до нього підійшов ОСОБА_4 і попросив віддати ключі, ніби це його машина. Після того як він повідомив, що ключі не віддасть ОСОБА_4 почав конфлікт та наніс один удар, сів в автомобіль, зачинивши за собою двері і не реагував на прохання вийти з автомобіля до приїзду працівників поліції. Потерпілий повідомив, що з обвинуваченим вони примирилися, просив суворо йог не карати.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст всіх обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, зокрема ту обставину, що ОСОБА_4 відповідно до характеристики ОСББ «Афаліна 2012» №14 від 05.02.2018 року характеризується позитивно, є особою раніше не судимою.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерепія» №396 від 09.02.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Згідно довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» №20/672 від 13.02.2018 року ОСОБА_4 за даними архіву та картотеки диспансерного відділення станом на 07.02.2018 року на обліку не значиться.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, в стані алкогольного сп`яніння.
Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який працює є фізичною особою-підприємцем, його ставлення до вчиненого, а саме щиро розкаявся суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу в межах санкції відповідної статті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме запаховий слід та змиви з керма, які зберігаються в спец пакеті № 4507347, паперовому конверті передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ЛВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя :