Справа № 405/2960/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000043, клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кропивницький, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 368 КК України, за участю прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу Начальника ГУНП в Кіровоградській області №62 о/с від 20.02.2018 лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду дільничого офіцера поліції сектору превенції Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.
Також, відповідно до наказу Начальника ГУНП в Кіровоградській області №148 о/с від 10.04.2018 майора поліції ОСОБА_7 , у період з 10.04.2018 по 11.05.2018, призначено на посаду начальника Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.
Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно вимог статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Основними завданнями поліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань.
Діяльність поліції будується на принципах верховенства права, дотримання прав та свобод людини, законності та інших.
Правовою основою діяльності поліції є: Конституція України, Закон України «Про Національну поліцію», інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.
Поліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності поліції. Поліція поважає гідність особи і виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.
Поліція відповідно до своїх завдань зобов`язана: забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок; виявляти, запобігати і припиняти кримінальні правопорушення, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством.
Працівник поліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Працівник поліції у межах повноважень, наданих Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.
Службова особа поліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому порядку.
У відповідності до п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» на поліцейських поширюється дія вказаного закону. Відповідно до вимог статей 3, 22, 24 вказаного закону поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції
Однак, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, лейтенант поліції ОСОБА_4 , будучи службовою особою працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.
Так, в один із днів квітня 2018 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , використовуючи свої службові повноваження, за попередньою змовою групою осіб із майором ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробили злочинний план на незаконне збагачення, шляхом зловживання своїми повноваженнями, висунули громадянину ОСОБА_8 протиправну вимогу щодо передачі їм неправомірної вигоди у розмірі 8 тис. грн. за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
01.05.2018 громадянин ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення з боку лейтенанта ОСОБА_4 та майора ОСОБА_7 .
Так, 04.05.2018 близько 12 год., громадянин ОСОБА_8 , на виконання злочинної вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прибув до Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, де в ході зустрічі із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 передав останнім частину неправомірної вигоди у розмірі 2000 грн., за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
В подальшому, 08.05.2018 близько 12 год., громадянин ОСОБА_8 , на виконання злочинної вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прибув до Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, де в ході зустрічі із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 передав останнім частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн., за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Після цього, 11.05.2018 близько 09 год., громадянин ОСОБА_8 , на виконання злочинної вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прибув до службового кабінету майора ОСОБА_7 , що знаходиться у Гайворонському відділі поліції ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Чкалова, 8, де в ході зустрічі із ОСОБА_7 передав останньому частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн., за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Безпосередньо після отримання неправомірної вигоди злочинна діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спрямована на вимагання та одержання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_8 була припинена у зв`язку з їх затриманням правоохоронними органами, у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Всього, упродовж травня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за вищевикладених обставин одержали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 8 тис. грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду дільничого офіцера поліції сектору превенції Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, у порушення вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, статей Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно,за попередньою змовою групою осіб із начальником Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в один із днів квітня 2018 року, висунув протиправну вимогу передати йому та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 8 тис. грн. за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Він же, 04.05.2018 року отримав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн., за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Він же, 08.05.2018 року отримав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн., за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Він же, 11.05.2018 року отримав від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн., за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Всього, упродовж травня 2018 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 за вищевикладених обставин одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 8 тис. грн. за безперешкодне здійснення останнім підприємницької діяльності пов`язаної із реалізацією дров дерев різних порід, без належних документів, та не притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в частині перевезення деревини без належних документів.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, послалася на соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього на утриманні двох дітей, її підзахисний щиро розкаявся, добровільно надає слідству показання, а відтак просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав позицію захисника.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
11.05.2018 року о 10 год. 47 хвилин ОСОБА_4 фактично затримано як підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
11.05.2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом ОМП протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного (а.к.19-21, 29-32,44-47 ).
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
-п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі документи вилучені та досліджені.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 лише запобіжного заходу тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, сталі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, надає показання.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 11.07.2018 року, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .
Зобовязати ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 11.07.2018 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора та в подальшому суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 11.07.2018 року.
Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_9