АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 766/7633/18
Справа № 11-сс/791/336/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження №0000629, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2018 року,
в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 12 серпня 2018 року.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що слідчим у його клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність подальшого триманням підозрюваного під вартою, у зв`язку із чим рішення слідчого судді про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу є неправомірним.
Так, стороною обвинувачення не доведено, що раніше заявлені ризики того, що підозрюваний може вчинити одну із дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, як не доведено існування і нових обставин, які б обґрунтовували необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою. Натомість клопотання слідчого містить лише шаблонні посилання на формальні підстави для продовження дії запобіжного заходу.
Крім того клопотання слідчого не містить конкретного переліку слідчих і процесуальних дій, не проведення яких перешкоджає завершенню досудового розслідування.
Доводи клопотання щодо необхідності виконати вимоги ст.290 КПК України на думку захисника є безпідставними, оскільки слідчим не обґрунтовано яким саме чином, підозрюваний може зашкодити відкриттю матеріалів провадження.
Вказує, що продовження підозрюваному строку тримання під вартою не може ставиться в залежність від необхідності проведення слідчих чи процесуальних дій органами досудового розслідування зокрема від необхідності очікувати висновки експертизи, що проводиться.
Зазначає, що слідчий суддя обмежився лише посиланнями на загальні норми закону, що є недостатнім для продовження строку тримання під вартою без належного обґрунтування такого рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення слідчим чи прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із аналізу вказаних кримінально процесуальних норм, судове рішення стосовно питання продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для продовження строку запобіжного заходу, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі наведених в ч.1 ст.177 КПК України.

Перевіривши оскаржувану ухвалу місцевого суду у відповідності з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону при продовженні ОСОБА_8 строку триманні під вартою слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, слідчим суддею в ухвалі перелічено доводи клопотання слідчого щодо необхідності продовження підозрюваному ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не були предметом дослідження в судовому засіданні.

Поруч із цим, як вірно вказує в апеляційній скарзі захисник, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки належним чином не проаналізував наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою, обмежившись лише викладом доводів слідчого, щодо вказаних обставин, а також посиланням на норми кримінального процесуального закону, що відповідно до ч.1 ст.409, ч.3 ст.407 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотання слідчого.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, суд, згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати і визначенні у п. п.1-11 цієї статті обставини у сукупності.

Відповідно до ч.4,5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається із матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000629, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.187, ч.2 ст.121, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.162 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 12 червня 2018 року старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , терміну дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

В своєму клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень і вказана підозра обґрунтована вагомими доказами. При цьому, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження ще не завершено, оскільки необхідно вчинити ряд слідчих і процесуальних дій, а ризики того, що перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшилися, просив продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

Перевіривши доводи клопотання у сукупності із матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, матеріали провадження свідчать, що 24 лютого 2018 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України (а.п.11).
24 лютого 2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
26 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2018 року продовжено до 18 червня 2018 року (а.п.19).
27 квітня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121, ч.3 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України (а.п.14).
Із повідомлення про нову підозру від 27 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 28 грудня 2017 року близько 13:20 год., повторно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленою досудовим слідством особою, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно шляхом взлому замка вхідних дверей, проник до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 у сумі 6930 гривень, чим заподіяв йому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Крім того, 01 січня 2018 року близько 02:00 год. ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 де відкрито, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 відкрито заволодів належним їй майном, а саме: грошовими коштами у сумі 500 гривень, мобільним телефоном «Вгаvis», вартістю 700 гривень, хрестиком із недорогоцінного металу, вартістю 500 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 1700 гривень.
Також він, у період часу з 12:00 год. 03 січня 2018 року до 15:50 год. 04 січня 2018 року діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь керуючись корисливим мотивом, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення будинку АДРЕСА_4 , де вчинили розбійний напад на власницю вказаного будинку ОСОБА_14 при цьому спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть потерпілої та заволодів її майном, а саме золотими виробами та грошовими коштами у сумі 5000 грн.
Крім того, ОСОБА_8 у період часу з 12:00 год. 03 січня 2018 року до 15:50 год. 04 січня 2018 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання переслідуючи прямий умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення будинку АДРЕСА_4 , де наніс декілька ударів власниці вказаного будинку ОСОБА_14 при цьому спричинили останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, що потягло травматичний шок та смерть останньої.
Крім того, він 06 січня 2018 року у період часу з 19:30 год. до 21:00 год., повторно, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно шляхом взлому замка вхідних дверей, проник до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , де заволодів майном ОСОБА_15 , а саме: грошовими коштами у сумі 1500 гривень, мобільним телефоном «Nокіа», вартістю 500 гривень, мобільним телефоном «Sumsung», вартістю 700 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну вартість 2700 гривень.
Також він, 28 січня 2018 року близько 14:30 год., повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник у житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_16 , відкрито заволодів належними їй грошовими коштами у сумі 2000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
13 лютого 2018 року близько 11:00 год, ОСОБА_8 повторно, діючи за попередньо змовою із невстановленими досудовим слідством особами, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечно характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , де заволодів майном ОСОБА_17 , а саме: сережками 585 проби, вагою 4 г., вартістю 4000 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того він, 13 лютого 2018 близько 13:00 год. діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 де відкрито, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_18 відкрито заволодів належним їй майном, а саме: грошовими коштами у сумі 200 гривень та мобільним телефоном «Nокіа», якими у подальшому розпорядився на свій власний розсуд.
14 лютого 2018 близько 13:00 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_19 , де вчинив насильство по відношенню до власника домоволодіння.
Також він 14 лютого 2018 у період часу з 14:30 до 15:30 год. повторно, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно шляхом взлому замка на вхідних дверях, проник до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , де заволодів майном грошовими коштами ОСОБА_20 у сумі 1100 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, 16 лютого 2018 року близько 07:00 год., ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи навпроти магазину «Універсам Аіст», який розташований за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Гоголя, 148 де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_21 , відкрито заволодів належними їй грошовими коштами у сумі 30000 гривень та шкіряним гаманцем, вартістю 1000 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 31000 гривень.
Також, 23 лютого 2018 близько 21:30 год., усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу через незачинені двері проник у житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , де із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_22 , відкрито заволоділи майном останнього, а саме грошовими коштами у сумі 400 гривень та банківською карткою «ПриватБанк», на рахунку якої знаходилось 7000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 від 14 березня 2018 року, згідно якого остання описала фактичні обставини вчинення відносно неї злочину чоловіком ромської національності, який за місцем її проживання АДРЕСА_6 , із застосування словесних погроз, заволодів належними їй грошовими коштами в сумі 2000 грн ;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 від 29 січня 2018 року, відповідно до яких вказані свідки показали, що 28 січня 2018 року близько 14:30 год бачили, як із двору будинку АДРЕСА_6 , вийшли чоловік і жінка ромської національності і попрямували в сторону вул.Кіндійська. Крім того зазначені свідки описали осіб, яких бачили;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 06 березня 2018 року, відповідно до яких свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 упізнали ОСОБА_8 , як особу що 28 січня 2018 року виходила з двору будинку АДРЕСА_6 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 01 березня 2018 року, згідно якого остання під час допиту пояснила, що є сестрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є її співмешканцем, а ОСОБА_26 двоюрідним братом останнього. Крім того, зазначила що їй відомо, що ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вчинили ряд злочинів, та описала фактичні обставини скоєння деяких із них.
В своєму клопотанні про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий послався також на те, що на даний час не знизилися ризики того, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Оцінюючи наявність вказаних ризиків, колегія суддів виходить із наступного.
Так, відповідно до п.п.3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція найтяжчого із яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Сам підозрюваний, раніше неодноразово судимий (26 травня 2005 року Красногвардійським районним судом АРК за ч.3 ст.186 КК України; 31 серпня 2009 року Джанкойським міським судом АРК за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.3 КК України; Красногвардійським районним судом АРК за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.3 70 ч.1 КК України), міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, законного джерела прибутків не має, злочин вчинив з корисливих мотивів та із застосуванням фізичного насильства, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі. Крім того, існує факт того, що ОСОБА_8 вчиняв кримінальні правопорушення за попередньою змовою групою осіб, що також свідчить про схильність останнього до організованої, усвідомленої злочинної діяльності, тобто можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вказані обставини у своїй сукупності, зокрема усталеність злочинної поведінки підозрюваного та небажання ставати на шлях виправлення, з високою вірогідність вказують на те, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання, впливати на потерпілих чи свідків, одна з яких є його близьким родичем, або ж продовжити свою злочинну діяльність, у зв`язку із чим існують підстави вважати, що ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника, про недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилань апеляційної скарги захисника на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.199 КПК України через, те що слідчим не зазначено конкретний перелік слідчих і процесуальних дій, не проведення яких перешкоджає завершенню досудового розслідування, то вони на думку суду є непереконливими, оскільки слідчим у клопотанні достатньо вмотивовано вказано на неможливість закінчити досудове слідство в межах наявного строку тримання ОСОБА_8 під вартою, через необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновків молекулярно-генетичних експертиз; провести інші необхідні слідчі дії, з урахуванням отриманих доказів повідомити підозрюваних про остаточну підозру, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження; виконати вимоги ст.290 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що тримання підозрюваного під вартою не може ставитися в залежність від необхідності здійснення слідчим процесуальних дій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжних заходів, є досягнення дієвості кримінального провадження, тобто забезпечення ефективної реалізації його завдань, закріплених в ст.2 КПК України, виконання яких і має бути забезпечене в ході досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи тяжкість злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, суд погоджується із доводами клопотання слідчого, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час не зменшився, а отже застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, про що просить захисник, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

В даному випадку, на думку суду, враховуючи значну кількість епізодів злочинної діяльності підозрюваного, яка вчинялася в різних населених пунктах Херсонської області, а також кількість потерпілих, обмеження свободи підозрюваного буде відповідати принципу співмірності його прав та необхідності охорони прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
12 червня 2018 року постановою першого заступника прокурора Херсонської області строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 24 серпня 2018 року.

Враховуючи вищенаведене, зокрема наявність обґрунтованих підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також необхідність завершити досудове розслідування, колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно підозрюваного строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

З огляду на викладене, а також допущену слідчим суддею неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської від 14 червня 2018 року відносно ОСОБА_8 , підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про продовження підозрюваному строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ч.2 ст. 376 ст.ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2018 року, якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування до 12 серпня 2018 року, включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4