справа № 488/1135/18
провадження № 1-кп/488/226/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000367, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, громадянки України, українки, з середньо-спеціальною освітою, яка перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В

19.02.2018 року близько 13 години між обвинуваченою ОСОБА_5 та її співмешканцем - потерпілим ОСОБА_4 під час їх знаходження за місцем їх спільного проживання в будинку АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченої виник умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

З цією метою обвинувачена, взявши в приміщенні кухні кухонний ніж, та, розмахуючи ним, спочатку спричинила потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді різаних поверхневих ран лівої кисті та саден лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а потім, продовжуючи діяти умисно, нанесла ним потерпілому один удар в область грудної клітки зліва, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, щиро розкаялась та показала, що при вище викладених обставинах 19.02.2018 року у денний час між нею та її співмешканцем ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого, вона, діючи навмисно, взяла в кухні ніж, та нанесла ним останньому декілька ударів в область обличчя та грудної клітини. Після чого попросила сина викликати карету швидкої допомоги.

Аналогічні показання обвинувачена надала в ході досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту, що відображено у відповідному протоколі в протоколі від 23.02.2018 року.
Крім визнання винуватості самою обвинуваченою, вина останньої у вчинені інкримінованого їй злочину, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, як слідує із показань потерпілого ОСОБА_4 , 19.02.2018 року в денну годину між ним та обвинуваченою за місцем їх спільного проживання в будинку АДРЕСА_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 нанесла йому декілька ударів ножем в область обличчя та грудної клітини.

Показання потерпілого повністю узгоджуються із іншими дослідженими судом доказами.

Як вбачається за даних протоколу огляду місця події від 19.02.2018 року та фототаблиці до нього, місцем вчинення кримінального правопорушення є приміщення будинку АДРЕСА_2 , де в ході обшуку було виявлено та вилучено чотири ножі, простирадло з плямами речовини бурого кольору, гольф, футболку та светр.

Вилучені під час обшуку ножі, як слідує з висновків судової експертизи холодної зброї ( акт № 125 від 04.04.2018 року), до холодної зброї не відносяться.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 05.04.2018 року названі чотири ножі визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на зберігання до камери речових доказів Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно даних протоколу огляду предмету від 02.03.2018 року та фото таблиці до нього, було оглянуто простирадло з плямами речовини бурого кольору, гольф, футболку та светр, які були вилучені 19.02.2018 року з приміщення житлового домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.02.2018 року на вище перелічені предмети одягу та чотири ножі накладено арешт.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (акт № 55 від 21.02.2018 року) у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, посттравматичного гемопневмоторакса зліва, поверхневих різаних ран лівої кістки, садна лівої щоки. Названі тілесні ушкодження могли утворитися від дії якого-небудь колото-ріжучого предмету, можливо від клинка ножа в строк та при обставинах зазначених потерпілим. Всього потерпілому було спричинено не менше трьох травматичних ушкоджень. Тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, тілесні ушкодження у вигляді різаних поверхневих ран лівої кисті та саден лівої щоки - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_5 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст.121 КК України.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд бере до уваги, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке є насильницьким і спрямованим на здоров`я людини, та дані про її особу, що ОСОБА_5 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, один із яких є дитино-інвалідом та потребує постійного стороннього догляду. Крім того, суд приймає до уваги прохання потерпілого призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненому злочині та її щире каяття.

З урахуванням конкретних фактичних обставин справи, даних про особу обвинуваченої, з метою виправлення ОСОБА_5 та запобіганню вчиненню нею нових злочинів, суд вважає, що останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, приймаючи, крім іншого до уваги обставини, які пом`якшують покарання, та прохання потерпілого, суд приходить до висновку, що досягти мети виправлення останньої можливо і без ізоляції його від суспільства, тому на підставі положень ст.75 КК України вона може бути звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Позовні вимоги, заявлені прокурором в інтересах держави в особі держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі 6032,16 гривні, на думку суду, відповідно до вимог ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1206 ЦК України, є законними, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до положень, визначених ч.9 ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат на залучення експертів згідно з положеннями ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, та покласти на останню, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги(р/р 3958 в ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, ) в якості відшкодування матеріальної шкоди - коштів, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_4 , у сумі 6032,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової молекулярно-генетичної експертизи від 28.03.2018 року № 225 у сумі 17 286,28 грн.; комплексної експертизи від 27.03.2018 року № 244 у сумі 858 грн.; а загалом 18 144,28 грн..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 23.02.2018 року, на предмети вилучені в ході огляду місця події, а саме: чотири ножа, гольф, светр, футболку з плямами бурого кольору та фрагмент простирадла, які зберігаються в камері схову речових доказів Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, та знищити їх.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1