Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/93/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«10» квітня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українкою, громадянином України, здобула вищу освіту, не є заміжньою, неповнолітніх дітей не має, займається музикою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувалась:

- 15 липня 2013 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України - до 1 року обмеження волі, судом на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалювалось про її звільнення від відбування покарання з випробуванням;

- 24 жовтня 2013 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 1 року обмеження волі, а за сукупністю цього вироку та вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2013 року остаточно - до 1 року 1 місяця обмеження волі; була звільненою від відбування покарання ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2014 року в зв`язку з вагітністю;

а також:

- 16 листопада 2016 року - Корабельним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185; частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі; була звільненою від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з встановленням іспитового строку в один рік;

- 28 лютого 2017 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 1 року позбавлення волі; судом ухвалювалось вирок того ж суду від 16 листопада 2016 року виконувати самостійно;

- 15 серпня 2017 року - Корабельним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі, а з урахуванням вироків цього ж суду від 16 листопада 2016 року та від 28 лютого 2017 року - за сукупністю злочинів та вироків - остаточно до 1 року 8 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

та

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українкою, громадянином України, здобула середню освіту, не є заміжньою, неповнолітніх дітей не має, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувалась:

- 17 грудня 2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України до 1 року позбавлення волі; судом на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України ухвалювалось про її звільнення від відбування покарання з випробуванням;

а також

- 18 квітня 2016 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України до 6 місяців арешту, а за сукупністю цього вироку та вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2014 року остаточно - до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 20 грудня 2017 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю цього вироку та вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року остаточно - до 2 років 2 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше засудженими за вчинення злочинів проти власності та маючі не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення таких злочинів, вчинили нові злочини проти власності за таких обставин.

05 липня 2014 року в період часу з 12:00 до 12:41 години ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину "Плато", розташованому на другому поверсі ТРЦ "Сіті Центр", що знаходиться у будинку 98 по проспекту Центральному /на той час - Леніна/ у місті Миколаєві /надалі - магазині "Плато"/, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі вартістю 599 грн. та жіночі туфлі вартістю 549 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ТОВ "МТІ магазин "Плато-3"" матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.148 грн.

06 липня 2014 року в період часу з 13:51 до 14:01 години ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині "Плато", діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі вартістю 799 грн..

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ТОВ "МТІ магазин "Плато-3"" матеріальну шкоду у загальному розмірі 799 грн.

08 липня 2014 року в період часу з 14:32 до 14:36 години ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині "Плато", діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі вартістю 899 грн. та жіночі туфлі вартістю 799 грн..

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ТОВ "МТІ магазин "Плато-3"" матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.698 грн.

09 липня 2014 року в період часу з 11:42 до 11:58 години ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині "Плато", діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі вартістю 899 грн. та жіночі туфлі вартістю 799 грн..

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ТОВ "МТІ магазин "Плато-3"" матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.698 грн.

10 липня 2014 року в період часу з 11:08 до 11:14 години ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині "Плато", діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі вартістю 899 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ТОВ "МТІ магазин "Плато-3"" матеріальну шкоду у загальному розмірі 899 грн.

31 грудня 2016 року о 18:30 години ОСОБА_8 , перебуваючи разом з раніше знайомою їй ОСОБА_5 в супермаркеті "Таврія В", що розташований у будинку 13 по проспекту Героїв України /на той час - Героїв Сталінграду/ у місті Миколаєві, домовилась із нею про спільне таємне заволодіння чужим майном.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підійшли до рибного відділу, де ОСОБА_4 з метою подальшого безоплатного вилучення взяла з прилавку:

-2 герметичні пакунки із філе червоної риби "Філе Сьомги" за ціною по 253,05 грн. кожен

-2 герметичні пакунки із філе червоної риби "Філе Форелі" за ціною по 237,93 грн. кожен

та поклала їх до сумки, що тримала ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, вилучили вказане майно, зникли з місця вчинення злочину та отримали змогу розпорядитись ним, заподіявши потерпілому - ПП "Таврія Плюс" - матеріальну шкоду у загальному розмірі 951 грн. 72 коп.

До того ж, 25 січня 2017 року близько 13:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину "Стела Трейд", розташованому у будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, вилучила:

- дезодорант "Мульти-Защита 85 гр."- 1 шт.- за ціною 49,34 грн.
-дезодорант "Молния 92 гр." - за ціною 54,04 грн
-дезодорант "Снежная Лавина 60 гр." - за ціною 51,42 грн
-дезодорант "Гель Алоэ 65 гр."- 2 шт.- за ціною 46,99 грн.вартістю 93,98 грн.
-дезодорант "Свежесть облаков 65 гр."- 3 шт.- за ціною 46,99 грн.вартістю 140,97 грн.
-дезодорант "Цветок Вишни 45 гр."- 1 шт.- за ціною 50,91 грн.
-бальзам "Полное восстановление 200 мл."- 1 шт.- за ціною 36,39 грн.
-крем "Полное восстановление 100 мл."- 1 шт.- за ціною 72,82 грн.
-шампунь "6 масел 400 мл."- 1 шт.- за ціною 50,24 грн.
-кондиціонер "Полное восстановление 5, 200 мл".- 1 шт.- за ціною 64,08 грн.
- шампунь "Нивея В 400 мл. Заряд Чистоты"- 1 шт.- за ціною 63,04 грн.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому - ФОП " ОСОБА_9 " - матеріальну шкоду у загальному розмірі 727 грн. 23 коп.

Окрім того, 21 липня 2014 року в період часу з 15:27 до 15:30 години ОСОБА_8 , перебуваючи в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованої для вчинення крадіжки жіночої сумки, в якій знаходився фрагмент фольги, вилучила жіночі туфлі.

Проте, зникнути з місця вчинення злочину та розпорядитись вилученим майном вона не змогла, оскільки була затримана працівниками магазину на місці скоєння правопорушення.

До того ж, 08 грудня 2016 року о 17:30 години ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні магазину "Єва", розташованому у будинку 3 по вулиці Соборній у місті Миколаєві, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, з метою подальшого безоплатного вилучення взяла з вітрини:

-туалетну воду "Versace pour homme" (чоловічу) об`ємом 100 мл. за ціною 741,37 грн.;

-туалетну воду "Versace bright crystal" (жіночу) об`ємом 30 мл. за ціною 657,94 грн.;

та поклала їх до своєї сумки.

Проте, зникнути з місця вчинення злочину та розпорядитись вилученим майном вона не змогла, оскільки була затримана працівниками магазину на місці скоєння правопорушення - при виході з магазину.

Окрім того, 15 квітня 2016 року о 19:40 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину "Глорія Джинс", розташованому у будинку 154 по проспекту Центральному у місті Миколаєві, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, з метою подальшого безоплатного вилучення взяла з вітрини джинси "GJN005107- джинс медіум" ціною 488,33 грн., зайшла з ними в примірочну, відірвала бирку, вдягла їх на себе, після чого вдягла поверх них свої спортивні штани та попрямувала до виходу з магазину.

Проте, зникнути з місця вчинення злочину та розпорядитись вилученим майном вона не змогла, оскільки внаслідок спрацювання сигналізації касової лінії була затримана працівниками магазину на місці скоєння правопорушення - при виході з магазину.

Окрім того, 26 січня 2017 року близько 13:00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину "Стела Трейд", розташованому у будинку 5 по вулиці Нікольській у місті Миколаєві, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи умисел на протиправне безоплатне вилучення чужого майна, з метою подальшого безоплатного вилучення взяла з вітрини:

-бальзам "Полное восстановление 200 мл."- 1 шт.- за ціною 36,39 грн.
-крем "Полное восстановление 100 мл."- 1 шт.- за ціною 72,82 грн.
-кондиціонер "Полное восстановление 5, 200 мл".- 1 шт.- за ціною 75,38 грн.

які розклала по карманам та сумці, та пішла розглядати інші косметичні вироби.

Проте, під час знаходження біля прилавку вона була затримана працівниками магазину.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд враховує, що:

-відповідно до статті 32 Кримінального Кодексу України, пункту 3 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" /надалі - Пленуму/ неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою частиною тієї самої статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, утворюють повторність злочинів;
-відповідно до абзацу 2 пункту 7 Пленуму у разі, якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального Кодексу України із зазначенням повторності
злочинів у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуючої ознаки відповідних злочинів;
-відповідно до абзацу 2 пункту 7 Пленуму якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 Кримінального Кодексу України повинні отримувати окрему кваліфікацію.

-відповідно до частини 1 статті 33 Кримінального Кодексу України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу. До того ж, відповідно до роз`яснень, що містяться у абзаці 2 пункту 8 Пленуму сукупність утворюють також злочини, передбачені однією і тією ж статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, якщо вони мають різні стадії
Таке доводить, що:
-кваліфікація усіх вчинених обвинуваченим злочинів, що передбачені однією частиною відповідної статті Кримінального Кодексу України та реалізація злочинного наміру під час вчинення яких досягла однієї й той же стадії, має здійснюватись за однією частиною відповідної статті із зазначенням кваліфікуючих ознак усіх злочинів, що утворюють сукупність, та такої кваліфікуючої ознаки, як повторність;
-інші злочини, вчинені тим же обвинуваченим, або злочини, реалізація злочинного наміру під час вчинення яких досягла інших стадій, мають отримувати самостійну кваліфікацію.
Кваліфікуючи дії обвинувачених, суд також враховує вимоги частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

Таке дозволяє кваліфікувати дії обвинувачених таким чином.
ОСОБА_4 .
1. Дії ОСОБА_4 по епізодам від 5; 6; 8; 9; 10 липня 2014 року, а також - по епізоду від 31 грудня 2016 року органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України із зазначенням кваліфікуючої ознаки "повторність", а також - по епізоду від 31 грудня 2016 року - кваліфікуючої ознаки: "вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб"

За такого цим вироком по перелічених епізодах ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України із зазначенням кваліфікуючих ознак усіх епізодів.

2. Дії ОСОБА_4 по епізодах від 21 липня 2014 року та від 08 грудня 2016 року свідчать про те, що вона у кожному випадку вже викрала майно, але - одразу була викрита.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови № 10 Пленуму від 06 листопада 2009 року Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" за такого дії ОСОБА_4 по кожному з цих епізодів слід розцінювати, як закінчений замах на вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

За такого цим вироком по перелічених епізодах ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Наведене доводить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати:
-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб;
-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно;

ОСОБА_5 .
1. Дії ОСОБА_5 по епізодам від 31 грудня 2016 року та від 25 січня 2017 року органами досудового розслідування та державним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України із зазначенням кваліфікуючої ознаки "повторність", а також - по епізоду від 31 грудня 2016 року - кваліфікуючої ознаки: "вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб"

За такого цим вироком по перелічених епізодах ОСОБА_5 притягається до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України із зазначенням кваліфікуючих ознак усіх епізодів.

2. Дії, вчинені ОСОБА_5 15 квітня 2016 року свідчать про те, що вона вже викрала майно, але - одразу була викрита.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови № 10 Пленуму від 06 листопада 2009 року Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" за такого ці дії ОСОБА_5 слід розцінювати, як закінчений замах на вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

3. Дії ОСОБА_5 26 січня 2017 року свідчать про те, що вона через обставини, що не залежать від її волі, не вчинила усіх дій, що вважала за необхідне для вчинення крадіжки.

За такого ці дії ОСОБА_5 слід розцінювати, як незакінчений замах на вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Наведене доводить, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати:
-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб;
-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно;
-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
І......Факти вчинення як ОСОБА_4 , так й ОСОБА_5 злочинів, за які вони засуджуються цим вироком, підтверджуються таким.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_4 підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини викрадення нею:
1)05 липня 2014 року - двох пар жіночих туфель з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

2)06 липня 2014 року - однієї пари жіночих туфель з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

3)08 липня 2014 року - двох пар жіночих туфель з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

4)09 липня 2014 року - двох пар жіночих туфель з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

5)10 липня 2014 року - однієї пари жіночих туфель з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

6)31 грудня 2016 року (разом із ОСОБА_5 ) - чотирьох пакетів з філе червоної риби (сьомги та форелі) з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

До того ж, обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що вона:

1)21 липня 2014 року намагалась вкрасти з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " пару жіночих туфель;

2)08 грудня 2016 року намагалась вкрасти з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_5 " флакон туалетної води "Versace pour homme" та флакон туалетної води "Versace bright crystal".

Обвинувачена ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження також підтвердила викладені в обвинувальних актах обставини викрадення нею:
1)31 грудня 2016 року (разом із ОСОБА_10 ) - чотирьох пакетів з філе червоної риби (сьомги та форелі) з магазину "Таврія В";

2)25 січня 2017 року - 7 дезодорантів,2 шампунів, а також - бальзаму, крему та кондиціонеру з магазину "Стела трейд"

До того ж, обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила, що вона:

1)15 квітня 2016 року намагалась вкрасти джинси з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_6 ";

2)26 січня 2017 року намагалась вкрасти бальзам, крем та кондиціонер "Полное восстановление" з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_7 "

Вартість викраденого майна обвинуваченими також не оспорюється.
Враховуючи наведені покази обвинувачених, а також думку учасників судового розгляду про можливість такого, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень 5; 6; 8; 9; 10 та 21 липня 2014 року, а також 15 квітня 2016 року; 8 та 31 грудня 2016 року та 25 й 26 січня 2017 року, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цих злочинів суд вважає встановленими.

ІІ......Наявність як в ОСОБА_4 , так й в ОСОБА_5 такої кваліфікуючої ознаки, як повторність вчинення злочинів, підтверджується таким.
Відповідно до примітки до статті 185 Кримінального Кодексу України та статті 32 цього ж Кодексу повторністю визнається неодночасне вчинення особою двох або більше злочинів, якщо судимість за попередні злочини не знята чи не погашена у встановленому законом порядку, а також - якщо не сплили строки давності притягнення до відповідальності за попередні злочини.
При цьому для повторності не має значення, чи було особу
засуджено за раніше вчинений злочин.
З огляду на таке суд відзначає наступне.
Щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .
1. Для вирішення питання про наявність в діях цієї обвинуваченої повторності вчинення злочину суду належить з`ясувати час вчинення злочинів, за які вона засуджується цим вироком.

В зв`язку з цим суд відзначає, що в цьому випадку нею було вчинено:

-5 епізодів крадіжок, що отримали єдину кваліфікацію - як злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-2 епізоди закінченого замаху на вчинення крадіжки, що отримали єдину кваліфікацію - як злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

При цьому кожен з цих злочинів поза розумним сумнівом був закінчений вже в момент вчинення першого з епізодів, що його утворюють.

За такого в цьому випадку:

-злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, слід вважати вчиненим 06 липня 2014 року;

-злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, слід вважати вчиненим 21 липня 2014 року.

2. З залучених до матеріалів кримінального провадження довідок № 217-22072014/48001 та № 42-17012017/48001; копії вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31 жовтня 2013 року, листа № 3914 від 25 липня 2014 року Ленінського районного у місті Миколаєві підрозділу Центрального міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області та копії ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2014 року вбачається, що 31 жовтня 2013 року ОСОБА_4 була засуджена за закінчений замах на вчинення крадіжки (за частиною 2 статті 15 - частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України) до 1 року обмеження волі та 12 червня 2014 року була звільнена від відбування цього покарання в зв`язку із вагітністю.

Відповідно до частини 3 статті 90 Кримінального Кодексу України за такого строк погашення судимості для неї починає обчислюватись саме з 12 червня 2014 року.
При цьому строк погашення судимості відповідно до пункту 6 частини 1 статті 89 Кримінального Кодексу України в цьому випадку становить два роки.

В цьому ж випадку, як доведено вище, ОСОБА_4 вчиняла нові злочини до сплину цього строку.

Таке доводить, що нові злочини були вчинені нею у період, коли судимості за попередній злочин не були знятими або погашеними у встановленому законом порядку, отже - повторно.
2. Матеріали справи також містять посилання про те, що ОСОБА_4 раніше засуджувалась за злочини проти власності:

-31 жовтня 2013 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва;

-31 січня 2014 року - Заводським районним судом міста Миколаєва.

Проте, з залучених до матеріалів кримінального провадження довідок № 217-22072014/48001 та № 42-17012017/48001; копій вироків від 31 жовтня 2013 року та від 31 січня 2014 року; листа № 3914 від 25 липня 2014 року Ленінського районного у місті Миколаєві підрозділу Центрального міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області та копії ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року вбачається, що цими вироками ОСОБА_4 було призначене остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування якого вона була звільнена з випробуванням, а ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11 червня 2014 року - була звільнена від призначеного цими вироками покарання на підставі Закону України "про амністію у 2014 році".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 89 Кримінального Кодексу України за такого з 11 червня 2014 року судимості, перебіг яких розпочався з дня набрання чинності цими вироками, є погашеними.
За такого ці судимості не можуть враховуватись та згадуватись під час прийняття рішень відносно ОСОБА_4 .

Щодо обвинуваченої ОСОБА_5 .
1. Для вирішення питання про наявність в діях цієї обвинуваченої повторності вчинення злочину суду належить з`ясувати час вчинення злочинів, за які вона засуджується цим вироком.

В зв`язку з цим суд відзначає, що в цьому випадку нею було вчинено:

-2 епізоди крадіжок, що отримали єдину кваліфікацію - як злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-закінчений замах на вчинення крадіжки, що кваліфікований, як злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

-незакінчений замаху на вчинення крадіжки, що кваліфікований, як злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

При цьому злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України поза розумним сумнівом був закінчений вже в момент вчинення першого з епізодів, що його утворюють.

За такого в цьому випадку:

-злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України слід вважати вчиненим 15 квітня 2016 року;

-злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України слід вважати вчиненим 31 грудня 2016 року;

-злочин, передбачений частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України слід вважати вчиненим 26 січня 2017 року

2. З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 54-20042016/48001 та копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2014 року та Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року вбачається, що:

-24 липня 2014 року ОСОБА_5 вчинила крадіжку (злочин, передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України), за вчинення якої була засуджена 17 грудня 2014 року до 1 року позбавлення волі та звільнена від відбування цього покарання на підставі статті 75 цього Кодексу з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік;

-до сплинення встановленого судом іспитового строку - 24 вересня 2015 року - вона ж вчинила закінчений замах на крадіжку (злочин , передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України), строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення якого не сплинув до 18 квітня 2016 року; на момент вчинення цього злочину судимість за попередній злочин не була знятою або погашеною у встановленому законом порядку.

Таке доводить, що 15 квітня 2016 року злочин був вчинений нею у період, коли судимості за попередній злочин не була знятими або погашеними у встановленому законом порядку та після вчинення попереднього злочину, отже - повторно.

3. ОСОБА_5 також були вчинені злочини 31 грудня 2016 року та 26 січня 2017 року.

При цьому злочини, що був вчинений нею у квітні 2016 року, як повторний, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є злочинами середньої тяжкості.

За такого відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строк давності притягнення за їх вчинення до кримінальної відповідальності становить п`ять років; наразі цей строк не сплив.
До того ж, з залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 54-20042016/48001 та копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2014 року та Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року вбачається, що покарання за попередні злочини вона станом на грудень 2016 року - січень 2017 року не відбула, отже - судимість за ці злочини в неї не була знятою або погашеною у встановленому законом порядку.
Таке доводить, що вказані злочини були вчинені нею у після вчинення попереднього злочинів, строк притягнення до відповідальності за вчинення яких не сплинув, отже - повторно.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за встановлених судом обставин доведеною.

Мотиви зміни обвинувачення.
Органами досудового розслідування та державним обвинуваченням окремі передбачені однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізація злочинного наміру під час яких досягла однієї стадії, кваліфіковані окремо (зокрема - в зв`язку з їх розслідуванням в межах різних проваджень).
Проте, таке суперечить наведеним вище вимогам статей 32, 33 Кримінального Кодексу України та роз`ясненням, що містяться у Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки".
За такого повторне посилання на вчинення кожною з обвинувачених злочинів, передбачених однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України, реалізація злочинного наміру під час вчинення яких досягла однієї стадії, з пред`явленого кожній з них обвинувачення слід виключити.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених
ОСОБА_4 .
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує визнання нею своєї винуватості, а також - сприяння нею у встановленні дійсних фактичних обставин справи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує її покарання, також її щире каяття.

Проте, з наявністю такої обставини в цьому випадку погодитись неможливо, адже ОСОБА_4 під час розгляду цього кримінального провадження після вчинення низки злочинів, перебуваючи на волі, спочатку - ухилилась від суду, а потім - продовжила вчиняти злочини проти власності та вчинила ще 4 таких злочини. Таке свідчить, що обвинувачена самостійно заходів для виправлення своєї поведінки не вживає.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України визнає рецидив злочинів, адже окрім судимостей за злочини проти власності ОСОБА_4 має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

ОСОБА_5 .
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує визнання нею своєї винуватості, а також - сприяння нею у встановленні дійсних фактичних обставин справи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує її покарання, також її щире каяття.

Проте, з наявністю такої обставини в цьому випадку погодитись неможливо, адже ОСОБА_5 , як свідчать матеріали кримінального провадження, неодноразово затримувалась в зв`язку із вчиненням крадіжок, але, не будучи підданою покаранню та не відчуваючи його наслідків, продовжувала вчиняти злочини проти власності. Таке свідчить, що обвинувачена самостійно заходів для виправлення своєї поведінки не вживає.

Обставин, що обтяжують покарання цієї обвинуваченої, під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено не було, через що суд вважає, що такі обставини є відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно кожної з обвинувачених, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкцій відповідних статей Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу кожної з винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожної з них.

В зв`язку із цим стосовно кожної з обвинувачених суд відзначає наступне.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 ..
1. Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.

З повідомлення Миколаївського обласного наркологічного диспансерна вбачається, що вона перебуває на диспансерному обліку з 05 вересня 2013 року з діагнозом "Синдром залежності від опіоїдів", не працює, не має постійних джерел доходу та соціально-корисливих зв`язків.

Разом із цим судом встановлено, що вона, має постійне місце проживання, страждає на ряд суттєвих захворювань.

При цьому на момент вчинення злочинів вона перебувала у молодому віці - від 27 до 30 років; своє перше кримінальне правопорушення вчинила у віці 25-ти років; ніколи раніше реального покарання не відбувала, хоча випробування постійно проходила невдало. В той же час, перебуваючи під вартою та зазнаючи певних обмежень в зв`язку з вчиненням злочинів, вона усвідомила неправильність своїх дій.

Таке доводить, що обвинувачена не здатна самостійно робити для себе висновки щодо належної та допустимої поведінки, хоча, відчуваючи на собі покарання, реагує на його застосування належним чином та стає на шлях виправлення.

2. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених цією обвинуваченою, суд відзначає, що усі вони є злочинами середнього ступеню тяжкості.

При цьому суд враховує, що в цьому випадку кількість вчинення цією обвинуваченою крадіжок (яка є значною) за своїм змістом у більшості випадків є тотожними діями щодо майна одного виду відносно одного й того ж потерпілого.

Таке відповідає встановленим вище відомостям щодо особи винної, яка самостійно своєї поведінки не виправляє, але, зазнавши стороннього впливу, здатна зробити для себе належні висновки.

Суд враховує також, що вчинені ОСОБА_4 злочини навіть у своїй сукупності не потягли за собою істотної шкоди або суттєвих незручностей для власників майна.

Наведене у сукупності певною мірою знижує ступінь суспільної небезпеки її особи та вчинених нею злочинів.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що злочини, за які ОСОБА_4 засуджується цим вироком, є природним проявом доступного їй способу адаптації до суспільства та не є притаманними способу її життя.
В зв`язку з таким суд вважає, що встановлена вище, як така, що пом`якшує покарання цієї обвинуваченої, обставина, що ОСОБА_4 правдиво повідомила про обставини вчинення нею злочину та сприяла встановленню обставин справи суттєво знижує суспільну небезпеку її особи, адже свідчить, що вона демонструє готовність до свого перевиховання.

Оцінюючи обставини, що впливають на призначення покарання ОСОБА_4 у їх сукупності, суд вважає, що за вчинення злочинів, за які вона засуджується цим вироком, їй слід призначити покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 1 року позбавлення волі.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 .
1. Вивченням відомостей про особу ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.

З повідомлення Миколаївського обласного наркологічного диспансерна вбачається, що вона перебуває на диспансерному обліку з 21 грудня 2011 року з діагнозом "Синдром залежності від опіоїдів", не працює, не має постійних джерел доходу та соціально-корисливих зв`язків.

Разом із цим судом встановлено, що вона, має постійне місце проживання, страждає на ряд суттєвих захворювань.

При цьому на момент вчинення злочинів вона перебувала у віці 29-30 років; своє перше кримінальне правопорушення вчинила у віці 26-ти років; ніколи раніше реального покарання не відбувала, хоча випробування постійно проходила невдало. В той же час, перебуваючи під вартою та зазнаючи певних обмежень в зв`язку з вчиненням злочинів, вона усвідомила неправильність своїх дій.

Таке доводить, що обвинувачена не здатна самостійно робити для себе висновки щодо належної та допустимої поведінки, хоча, відчуваючи на собі покарання, реагує на його застосування належним чином та стає на шлях виправлення.

2. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених цією обвинуваченою, суд відзначає, що усі вони є злочинами середнього ступеню тяжкості.

Суд враховує також, що вчинені ОСОБА_5 злочини у своїй сукупності не потягли за собою істотної шкоди або суттєвих незручностей для власників майна.

Наведене у сукупності певною мірою знижує ступінь суспільної небезпеки її особи та вчинених нею злочинів.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що злочини, за які ОСОБА_5 засуджується цим вироком, є природним проявом доступного їй способу адаптації до суспільства та не є притаманними способу її життя.
В зв`язку з таким суд вважає, що встановлена вище, як така, що пом`якшує покарання цієї обвинуваченої, обставина, що ОСОБА_5 правдиво повідомила про обставини вчинення нею злочину та сприяла встановленню обставин справи суттєво знижує суспільну небезпеку її особи, адже свідчить, що вона демонструє готовність до свого перевиховання.

Оцінюючи обставини, що впливають на призначення покарання ОСОБА_5 у їх сукупності, суд вважає, що за вчинення злочинів, за які вона засуджується цим вироком, їй слід призначити покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі;

-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 1 року позбавлення волі.

-за частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Призначення остаточного покарання.
Обвинуваченій ОСОБА_4 .
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд враховує приписи абзацу 6 пункту 25 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання", відповідно до яких: "Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків".

І......Як зазначалось вище, в цьому випадку першим вироком відносно ОСОБА_4 з числа тих, що підлягають виконанню, є вирок Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 листопада 2016 року.
Вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 лютого 2017 року вона засуджувалась за злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, вчинений 08 листопада 2016 року, тобто - до винесення першого вироку.

З вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року вбачається, що ним ОСОБА_4 була засуджена за вчинення злочину 17 грудня 2016 року, тобто - вже після винесення першого вироку.

Як доведено вище, цим вироком ОСОБА_4 засуджується за вчинення:

-06 липня 2014 року - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-21 липня 2014 року - злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Отже, цим вироком ОСОБА_4 засуджується за злочини, вчинені до винесення першого вироку.

ІІ......Наведене дозволяє призначити ОСОБА_4 остаточне покарання таким чином.

1. До винесення першого вироку (від 16 листопада 2016 року) ОСОБА_4 вчинила такі злочини:

-передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджується цим вироком до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджується цим вироком до 1 року позбавлення волі;

-передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджена вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 лютого 2017 року до 1 року позбавлення волі.

Покарання за сукупністю цих злочинів має призначатись за правилами частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України.

Частина 1 статті 70 Кримінального Кодексу України передбачає призначення покарання з застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про її особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує, що усі вчинені ОСОБА_4 злочини є проявом одного й того ж явища - доступного ОСОБА_4 способу адоптації до суспільства - та виявляються діяннями, що є тотожними як за способом їх вчинення, так й за об`єктом злочинного посягання. При цьому суд вважає, що за кожний з вчинених ОСОБА_4 злочинів їй призначене покарання, яке з огляду на відомості про її особу та її вік й умови її життя є достатнім для усвідомлення нею неприпустимості подібної поведінки, отже - для її виправлення.

За такого суд вважає, що при призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до приписів частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим

За такого за сукупністю злочинів, вчинених до винесення першого вироку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

2. Далі суду належить призначити покарання за правилами частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю злочинів, вчинених до винесення першого вироку та злочинів, за вчинення яких ОСОБА_4 засуджена першим вироком.

Першим вироком (від 16 листопада 2016 року) ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі та ухвалено про її звільнення від відбування цього покарання з випробуванням.

Відповідно до абзацу 2 пункту 23 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" за такого застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, та цей вирок слід вважати таким, що виконується самостійно.

3. Після винесення першого вироку (від 16 листопада 2016 року) ОСОБА_4 вчинила злочини, передбачені частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за сукупністю яких вона засуджена вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

4.Для визначення остаточного покарання ОСОБА_4 на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до покарання, призначеного вироком від 15 серпня 2017 року слід частково приєднати не відбуті частини покарання:

-призначеного першим вироком (від 16 листопада 2016 року);

-належного до відбуття за сукупністю злочинів, вчинених до винесення першого вироку.

З матеріалів справи вбачається, що невідбута частина покарання за першим вироком (від 16 листопада 2016 року) становить 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Вироком від 15 серпня 2016 року ухвалено приєднати частину з цього покарання - 2 місяці позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає за необхідне приєднати саме цю частину невідбутого за першим вироком покарання.

Невідбута частина покарання за злочини, вчинені до винесення першого вироку внаслідок ухвалення цього вироку становить 1 рік 6 місяців. Суд вважає за необхідне приєднати частину з цього покарання - 2 місяці позбавлення волі.

Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за злочині, вчинені після винесення першого вироку (від 16 листопада 2016 року) слід приєднати загалом 4 місяці позбавлення волі.

За такого ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Обвинуваченій ОСОБА_5 .
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд враховує приписи частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України, відповідно до яких якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточно покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

І......Як зазначалось вище, в цьому випадку першим вироком відносно ОСОБА_5 з числа тих, що підлягають виконанню, є вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2014 року.
Як доведено вище, цим вироком ОСОБА_5 засуджується за вчинення:

-15 квітня 2016 року - злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-31 грудня 2016 року - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-26 січня 2017 року - злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Отже, цим вироком ОСОБА_5 засуджується за злочини, вчинені після винесення першого вироку.
Далі, вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року вона засуджувалась за злочин, передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, вчинений 24 вересня 2015 року, тобто - після винесення першого вироку.

Окрім того, вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року вона засуджувалась за вчинення 3 епізодів крадіжок, вчинених у період з 27 жовтня 2016 року до 12 грудня 2016 року, що кваліфіковані, як злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, вчинений після винесення першого вироку.

ІІ......Наведене дозволяє остаточно призначити ОСОБА_5 покарання таким чином.

1. Після винесення першого вироку (від 17 грудня 2014 року) ОСОБА_5 вчинила такі злочини:

-передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджена вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року до 6 місяців арешту;

-передбачений частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджується цим вироком до 1 року позбавлення волі;

-передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджується цим вироком до 1 року 3 місяців позбавлення волі

-передбачений частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджується цим вироком до 1 року 6 місяців обмеження волі

-передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, за вчинення якого вона засуджена вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року до 2 років позбавлення волі.

Покарання за сукупністю цих злочинів, як зазначено у частині 5 статті 71 Кримінального Кодексу України, має призначатись за правилами статті 70 цього Кодексу.

Стаття 70 Кримінального Кодексу України передбачає призначення покарання з застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про її особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує, що усі вчинені ОСОБА_5 злочини є проявом одного й того ж явища - доступного їй способу адоптації до суспільства - та виявляються діяннями, що є тотожними як за способом їх вчинення, так й за об`єктом злочинного посягання. При цьому суд вважає, що за кожний з вчинених ОСОБА_5 злочинів їй призначене покарання, яке з огляду на відомості про її особу та її вік й умови її життя є достатнім для усвідомлення нею неприпустимості подібної поведінки, отже - для її виправлення.

За такого суд вважає, що при призначенні ОСОБА_5 покарання за правилами статті 70 Кримінального Кодексу України необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим

За такого за сукупністю злочинів, вчинених після винесення першого вироку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

2. Далі, до цього покарання суду належить частково приєднати не відбуту частину покарання за першим вироком (від 17 грудня 2014 року).

З матеріалів справи вбачається, що невідбута частина покарання за першим вироком становить 1 рік позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне приєднати частину з цього покарання - 3 місяці позбавлення волі.

За такого ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Визначення порядку обчислення строків покарання.
Обвинуваченій ОСОБА_4 .
Відповідно до цього вироку вона має відбувати покарання за вчинення злочинів, за які вона була засуджена вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року, до якого цим вироком приєднується частина покарання за злочини, вчинені раніше.

За такого початком строку відбуття покарання для неї слід вважати момент початку виконання покарання за цими злочинами.

Цей момент є визначений вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року, як момент набрання чинності вказаним вироком.

Цим же вироком визначено, що у строк відбуття ОСОБА_4 покарання слід зарахувати період її попереднього ув`язнення (з 26 січня 2017 року по день, що передує дню набрання цим вироком законної сили), а також визначений порядок зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

За такого, враховуючи, що вказаний вирок не набув чинності, а місцевий суд не має повноважень щодо зміни або уточнення рішень, прийнятих іншим судом, суд вважає за необхідне під час постановлення цього вироку ухвалити, що:

-строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання чинності вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року;

-у строк відбуття покарання слід зарахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 (з 26 січня 2017 року по день, що передує дню набрання чинності вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року) в порядку, визначеному вироком від 15 серпня 2017 року.

Обвинуваченій ОСОБА_5
І......Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за цим вироком слід обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

ІІ......Матеріали справи свідчать, що з 15 травня 2017 року й до теперішнього часу ОСОБА_5 утримується під вартою в зв`язку з притягненням до відповідальності у іншій справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для зарахування періоду її тримання під вартою або його певної частини у строку покарання, що призначається за цим вироком, суд враховує таке.

1. Цим вироком ОСОБА_5 призначається покарання на підставі частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України, зокрема - за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів (до якого в цьому випадку приєднана не відбута частина покарання за першим вироком) зараховується покарання, відбуте повністю або частково за вироком, ухваленим в зв`язку із вчиненням злочину, який входить до сукупності.

В цьому випадку в зв`язку із вчиненням злочинів, які входять до сукупності, ОСОБА_5 була засуджена, зокрема, вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року, який набув чинності 23 січня 2018 року та був приведений у виконання 24 січня 2018 року шляхом вручення адміністрації установи, у якій ОСОБА_5 утримується під вартою, відповідного розпорядження про виконання вироку.

За такого підстави вважати, що з 24 січня 2018 року ОСОБА_5 не відбуває покарання за вказаним вироком, наразі відсутні.

2. У зв`язку із вчиненням злочинів, що входять до сукупності, ОСОБА_5 була засуджена й вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року, який набув чинності 19 травня 2016 року.

Проте, розпорядження про виконання вказаного вироку надійшло до адміністрації установи, у якій вона утримується, аж 20 березня 2018 року, тобто - у період, коли вона, як доведено вище, вже відбувала покарання за вироком від 20 грудня 2017 року.

До того ж, вирок від 20 грудня 2017 року фактично припинив подальше виконання вироку від 18 квітня 2016 року.

За такого під час визначення періоду, що підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання, призначеного вироком, що наразі ухвалюється, підстави для врахування обставин виконання вироку від 18 квітня 2016 року є відсутніми.

3. Що ж стосується періоду з 15 травня 2017 року до 23 січня 2018 року, то підстави для його зарахування у строк покарання, що належить відбувати ОСОБА_5 відповідно до вироку, що наразі ухвалюється, є відсутніми, адже у цей період вона утримується під вартою не в зв`язку із вчиненням злочинів, що мають відношення до цієї справи.

За такого у строк покарання, яке належить відбувати ОСОБА_5 відповідно до вироку, що наразі ухвалюється, слід зарахувати період, коли вона перебувала під вартою під час виконання вироку від 20 грудня 2017 року - з 24 січня 2018 року до моменту набрання чинності цим вироком.

Вирішення питання про долю речових доказів.
Речовий доказ у справі - жіночу сумку з фольгою, як майно, що належить обвинуваченій та було пристосоване, як засіб вчинення злочину, на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України, слід конфіскувати.

Речові докази у справі - інформаційний носій DVD-R з відеозаписом з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Плато", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Таврія В", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Єва", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Стела Трейд", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Глорія Джинс" як документи, що є речовим доказом - на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 КПК України слід залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Інші речові докази у справі - предмети, що були протиправно вилученими в потерпілих - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути власникам.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цих злочинів та злочину, за який ОСОБА_4 засуджена вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28 лютого 2017 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частину (2 місяці позбавлення волі) з цього покарання та частину (2 місяці позбавлення волі) з покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 листопада 2016 року приєднати до покарання, призначеного їй за злочини, за які вона засуджена вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік 10 /десять/ місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, період її попереднього ув`язнення - з 26 січня 2017 року по день, що передує дню набрання чинності вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 серпня 2017 року - в порядку, визначеному вироком від 15 серпня 2017 року.

ОСОБА_13 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;

-за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

-за частиною 3 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які ОСОБА_5 засуджена вироками Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2016 року та Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 грудня 2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 3 /три/ місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, частково відбуте нею за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року у період з 24 січня 2018 року до моменту набрання чинності цим вироком.

Речовий доказ у справі - жіночу сумку з фольгою - конфіскувати.

Речові докази справі - інформаційний носій DVD-R з відеозаписом з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Плато", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Таврія В", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Єва", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Стела Трейд", лазерний диск, який містить відеозаписи з камер відео спостереження, встановлених в приміщенні магазину "Глорія Джинс" - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази у справі - жіночі туфлі - повернути потерпілому ТОВ "МНІ магазин "Плато-3""

Речові докази у справі - 2 герметичні пакунки із філе червоної риби "Філе Сьомги" та 2 герметичні пакунки із філе червоної риби "Філе Форелі" повернути потерпілому - ПП "Таврія Плюс".

Речові докази у справі - туалетну воду "Versace pour homme" (чоловічу) об`ємом 100 мл. та туалетну воду "Versace bright crystal" (жіночу) об`ємом 30 мл. - повернути потерпілому - ТОВ "Руш".

Речові докази у справі - пару джинсових брюк - повернути потерпілому - ТОВ "Глорія Джинс".

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_14 =

12.04.2018