№ 1-кп/756/342/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007170 від 31.07.2017 року на підставі обвинувального акту щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Джезказган Республіки Казахстан, з середньою освітою, неодруженого, працюючого двірником ЖЕД-510, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 28.04.2016 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.11.2016 року вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2016 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання змінено: вважати засудженим до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки;
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 ,будучи раніше судимим за аналогічний корисливий злочин, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Приблизно о 00 год. 10 хвилин 31.07.2017 року біля будинку №8, що по проспекту Героїв Сталінграду у м. Києві, ОСОБА_3 , проїжджаючи на власному велосипеді, побачив раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_8 , який знаходився у непритомному стані лежачи на газоні та біля якого знаходився пакет з його власним майном. В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося у вищезазначеному пакеті.

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому ж місці в той же період часу, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, задля власного збагачення, скориставшись, що ОСОБА_8 знаходиться у непритомному стані, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонах осіб не спостерігає, підійшов до ОСОБА_8 , взяв з газону пакет останнього, в якому знаходились бейсболка з написом DIZEL вартістю 1449 грн. та сонцезахисні окуляри, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять; з кишень штанів, в які був одягнутий ОСОБА_8 , таємно викрав мобільний телефон «Айфон 6»,ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн., в якому на той час знаходилася сім карта мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_2 » та карта пам`ятці на 16 Гб, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а також запальничку марки «Dupont» вартістю 1000 грн.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник з вказаним майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5449 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, стверджуючи, що перелічене вище майно він знайшов, а не вкрав. Обвинувачений у своїх показаннях наполягав на тому, що знайдений ним пакет знаходився на значній відстані від потерпілого, а не поруч з потерпілим, і що у вказаному пакеті знаходилися і бейсболка, і окуляри, і мобільний телефон, і запальничка. Таким чином, обвинувачений стверджує, що з кишень штанів, в які був одягнутий ОСОБА_8 , він жодних речей не викрадав, оскільки його кишень він не чіпав.

Обвинувачений показав, що коли він проходив з велосипедом по проспекту Героїв Сталінграду, 8 між машинами, то побачив фірменний пакет DIZEL, а потерпілого в той момент не бачив, оскільки той лежав на газоні за машинами. Він побачив потерпілого тільки після того, як взяв пакет та переклав його до свого рюкзака і почав рухатись на велосипеді. В пакеті дійсно був мобільний телефон, кепка,окуляри та запальничка. Коли ж він побачив потерпілого, то підійшов до нього та посвітив ліхтарем, помітив на ньому золотий ланцюжок. Однак, на балконі другого поверху перебувала жінка, почала робити йому зауваження щоб він не чіпав та залишив чоловіка, який лежав. Він відповів, що просто перевіряє стан людини, порекомендував жінці викликати карету швидкої медичної допомоги, взяв велосипед та пішов. Стоячи на асфальті поміж автомобілями він подивився в пакет та побачив там бейсболку, окуляри,телефон, запальничку, копійки насипані.

Обвинувачений наполягає на тому, що він не хотів собі залишати знайдений пакет з переліченими речами, а хотів повернути всі ці речі тому, хто їх загубив. Метрів за сто від місця, де він знайшов пакет, його зупинили патрульні поліцейські та звернулися до нього щодо наявного в нього велосипеду, оскільки мають місце систематичні крадіжки велосипедів. Запитали документи та заборонені речі. Він пред`явив поліцейським свої особисті документи та повідомив, що має при собі в рюкзаку речі, які йому не належать.

ОСОБА_3 вважає пред`явлене йому обвинувачення необгрунтованим та безпідставним, а зібрані докази поверховими, вимагав надання стороною обвинувачення відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, які зупинили його вночі 31.07.2017 року поблизу місця події та викликали слідчо-оперативну групу, а також відеозаписів з відеокамер зовнішнього відеоспостереження розташованих поруч магазинів, вимагав відеозапису слідчого експерименту, який було проведено за його участю під час досудового слідства.

Потерпілий ОСОБА_8 показав в суді у присутності свого представника адвоката ОСОБА_9 ,що в липні 2017 року, точну дату не пам`ятає, він ввечері був з друзями в ресторані по проспекту Героїв Сталінграду в м. Києві, було свято. До цього він півроку не вживав алкоголь, тому коли трохи випив, то йому стало зле, хотів поїхати, однак знепритомнів біля машини. Чому так сталося він пояснити не може. Коли він прийшов до пам`яті, то у нього не виявилося його речей: мобільного телефону «Айфон 6», запальнички марки «Dupont», кепки, що йому подарували, а саме: бейсболки червоного кольору з написом DIZEL, сонцезахисних окулярів. Спати він пішов до товариша. На наступний день родичі повідомили, що його обікрали. Родичі їздили на місце злочину, їм про подію вночі повідомив патрульний, зателефонувавши з його мобільного телефону «Айфон 6». Поліція через родичів повідомила, де знаходяться його речі. Крім того, і від нареченої він дізнався про неправомірні дії, вчиненні відносно нього, оскільки їй про це також повідомили поліцейські патрульної служби. Його наречена приїздила на місце затримання, впізнала його речі, виявлені у крадія. Вдень він був в управлінні поліції, написав заяву про вчинене кримінальне правопорушення, йому показували фото, ніби було щось знайоме, але він всього цього не пам`ятає.

Потерпілий показав, що у нього претензій до обвинуваченого немає, оскільки в ході досудового розслідування всі вкрадені в нього речі йому були повернуті. При цьому потерпілий повідомив, що слідчі дії за одночасної участі його та обвинуваченого під час досудового слідства не проводилися, обвинуваченого він в залі судового засідання бачить вперше.

Допитаний в суді у якості свідка ОСОБА_10 показав, що він, перебуваючи в складі екіпажу з напарником патрулювали прилеглу територію по проспекту Героїв Сталінграду в м. Києві з метою попередження крадіжок з автомобілів. Близько пів на першу годину ночі вони побачили чоловіка на велосипеді, який різко змінив напрямок після того як помітив поліцейських. Вони чоловіка на велосипеді зупинили, сказали, що є схожі орієнтування про викрадені велосипеди, попросили дозволу на проведення поверхневого огляду його речей. На їх запитання чоловік хвилювався та не міг дати відповідей. Коли зняв зі своєї голови кепку, то вона виявилася з не відірваним цінником, де вказана ціна кепки становила понад тисячу гривень, тобто кепка була новою річчю. На запитання щодо ОСОБА_11 чоловік спочатку повідомив, що вказаний телефон належить йому, проте повідомив не правильну модель вказаного телефону, а на прохання цей телефон розблокувати та набрати номер когось із знайомих він набрав номер дівчини. Почувши, що йому відповіли, він скасував («скинув») виклик, продовжуючи імітувати розмову з абонентом.

Свідок ОСОБА_10 показав, що після цього він сам з ОСОБА_11 набрав номер телефону тієї дівчини та запитав кому належить цей телефон. Вона повідомила, що цей номер телефону і сам мобільний телефон належить її хлопцеві, а не ОСОБА_3 , у якого це було виявлено. Дівчина, приїхавши згодом на таксі на місце події повідомила, що кепка, запальничка та окуляри також належать її хлопцеві. Не знайшовши власника виявлених у ОСОБА_3 речей, вони викликали слідчо-оперативну групу, залучили понятих. Біля 4 години ранку зателефонувала дівчина та повідомила, що їй вдалося знайти потерпілого хлопця.

Свідок ОСОБА_10 показав, крім того, що ОСОБА_3 пояснюючи спочатку, що ОСОБА_11 належить особисто йому, згодом став пояснювати, що телефон окуляри та кепку він знайшов на смітнику, а запальничка належить йому особисто. Через годину ОСОБА_3 розповідав вже іншу версію подій, відповідно до якої він побачив чоловіка, який лежав біля машин поблизу 3-го корпусу по проспекту Героїв Сталінграду чи то № 4, чи то № 6, він перевірив чи не потребує той чоловік допомоги, та впевнившись, що чоловік п`яний, забрав у нього з кишені телефон «Айфон 6» та запальничку, а кепка та окуляри перебували поруч з чоловіком в білому паперовому пакеті, який він теж забрав. ОСОБА_3 було ними зупинено на відстані 250-300 метрів від входу в ресторан «Жовте море».

Допитаний в суді у якості свідка ОСОБА_12 показав, що в ніч з 30 на 31 липня 2017 року близько 24 години він з напарникам ОСОБА_10 патрулювали по проспекту Героїв Сталінграду. В цей час з прилеглої території будинку № 8 по проспекту Героїв Сталінграду виїхав чоловік на велосипеді, побачив патрульний автомобіль, після чого різко змінив напрямок руху. Він з напарником прийняли рішення перевірити вказану особу. Зупинивши чоловіка провели поверхневий огляд наявних в нього речей та виявили в його рюкзаку, поміж іншого, наступні речі: ключі, запальничку, сонцезахисні окуляри, документи, мобільний телефон «Афйон 6». Фірмова бейсболка червоного кольору DIZEL з цінником на ній була на голові чоловіка. Останній сказав, що всі наявні в нього речі належать йому. В ході розмови він не зміг підтвердити марку мобільного телефону, а коли на телефон надійшов виклик, то він відмовився приймати дзвінок на телефоні. Тоді слухавку взяв інспектор. Особа, яка телефонувала, сказала що телефон належить ОСОБА_13 , а чоловік, якого було зупинено і встановлено його особу за наявними в нього документами, мав інше ім`я. Відтак, вони викликали слідчо-оперативну групу для складання відповідних матеріалів.

Свідок ОСОБА_12 в обвинуваченому впізнав чоловіка, якого тоді зупинили, та показав, що спершу чоловік казав що купив бейсболу у безхатька, потім начебто знайшов її. Щодо телефону спочатку казав, що належить йому, а потім сказав що знайшов його. Потерпілого він з напарником не бачили. Огляд місця події здійснювала слідчо-оперативна група, яка приїхала за їх викликом.

Допитаний в суді у якості свідка ОСОБА_14 показав, що працював і працює кухарем в ресторані «Жовте море», одного разу він повертався вночі з роботи по проспекту Героїв Сталінграду, до нього підійшли працівники поліції та запропонували бути понятим при огляді місця події та вилученні речей у чоловіка. Тим чоловіком був обвинувачений, він його впізнає, проте не пам`ятає речей, які вилучалися.

Відповідно до рапорту інспекторів патрульної поліції УПП в м. Києві ДПП НП України (екіпаж 0510) від 31.07.2017 року ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , який було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 48739, при несенні ними служби 31.07.2017 року о 00 годин 10 хвилин за адресою: м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 8 ними було помічено підозрілого чоловіка, яким виявився ОСОБА_3 . При поверхневій перевірці останнього в кишені його рюкзаку було виявлено мобільний телефон «Айфон 6», imei: НОМЕР_1 , з номером телефону НОМЕР_2 , належність та походження якого ОСОБА_3 пояснити не зміг. В ході перевірки було встановлено, що телефон належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Як згодом пояснив їм ОСОБА_3 , ОСОБА_8 знаходився в безпорадному стані за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 8, корпус 3, чим він і скористався, вчинивши крадіжку телефону, окулярів та бейсболи DIZEL червоного кольору (а.к.п 165).

31.07.2017 року оперуповноваженим ВКП Оболонського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_15 від громадянина ОСОБА_8 було прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.п. 164).

Згідно протоколу огляду місця події від 31.07.2017 року та доданих до нього фототаблиць у ОСОБА_3 поблизу ресторану «Жовте море» за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 8 в проміжку часу між 2 год. 37 хв. та 03 год. 30 хв. поміж іншого виявлено та вилучено запальничку «Dupont», сонцезахисні окуляри «Ray-Ban», бейсболу червоного кольору з написом DIZEL та з цінником, мобільний телефон «Айфон 6», imei: НОМЕР_1 , з номером телефону НОМЕР_2 (а.к.п. 166-174).

Відповідно до протоколу огляду речей і документів від 03.08.2017 року та доданих до нього фототаблиць потерпілий ОСОБА_8 за зовнішніми ознаками впізнав запальничку «Dupont», сонцезахисні окуляри «Ray-Ban», бейсболку червоного кольору з написом DIZEL та з цінником, мобільний телефон «Айфон 6», imei: НОМЕР_1 , з номером телефону НОМЕР_2 , як речі, які належать йому (а.к.п. 175-179).

Вказані вище запальничка, сонцезахисні окуляри, бейсболка з цінником та мобільний телефон «Айфон 6» постановою слідчого від 03.08.2017 року були визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.к.п. 185-186).

На запит органу досудового розслідування ТОВ «Інтерлинксервіс» повідомило, що станом на 31.07.2017 року з врахуванням зносу вартість запальнички «Dupont» становить 1000 грн., вартість мобільного телефону «Айфон 6» становить 3000 грн. (а.к.п. 199-202). Відповідно до цінника, прикріпленого до бейсболи червоного кольору з написом DIZEL, її ціна становить 1449 грн. (а.к.п. 178).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.08.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та доданих до вказаного протоколу фототаблиць, обвинувачений показував і розказував про місце, час, спосіб, механізм, мотиви та інші обставини вчинення ним 31.07.2017 року крадіжки запальнички, мобільного телефону, окулярів та бейсболи, належних потерпілому ОСОБА_8 . Повідомлене ОСОБА_3 під час слідчого експерименту повністю співпадає з обставинами, викладеними у висунутому йому обвинуваченні та у фабулі даного вироку. В ході слідчого експерименту обвинувачений показував на місці де саме знаходився пакет з бейсболкою та сонцезахисними окулярами, які він забрав собі, та де саме лежав на газоні потерпілий у непритомному стані, у якого він з кишень штанів викрав мобільний телефон та запальничку, зазначені дії показував на статисті і повідомляв, що потерпілий нічого не відчував, не бачив та не говорив, інших сторонніх спостерігачів події також не було. (а.к.п. 203-211).

Оцінивши кожний досліджений в судовому засіданні доказ за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При цьому суд погоджується з обвинуваченим щодо критичного сприйняття протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам (а.к.п. 182-184), відповідно до якого потерпілий серед інших ніби-то впізнав ОСОБА_3 як особу, яку він підозрює у вчиненні крадіжки його майна 31.07.2017 року. Зазначений протокол слідчої дії суд визнає не допустимим доказом, оскільки він суперечить як показанням обвинуваченого, наданим в ході слідчого експерименту, так і показанням потерпілого, безпосередньо наданим ним в суді, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що вперше побачив обвинуваченого лише в залі судовому засіданні і раніше він ніколи його не бачив.
Протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_8 суд вважає недопустимим доказом, а тому такий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень. Відтак, суд на нього і не посилається при ухваленні судового рішення, оскільки існують сумніви щодо отримання такого доказу у порядку, встановленому діючим КПК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинений злочин, у відповідності зі ст.ст. 65 - 67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно працевлаштований двірником ЖЕД-510, не одружений, має малолітнього сина, 2008 року народження, був раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності. Крадіжку майна потерпілого ОСОБА_8 вичинив під час іспитового строку, встановленого йому вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2016 року, тим самим не витримавши випробування, не ставши на шлях виправлення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України, після чого в порядку ч. 1 ст. 71 КК України визначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково не відбуте покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2016 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 18.08.2017 року по день ухвалення вироку.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_8 , а саме: запальничку «Dupont»,мобільний телефон «Айфон 6», бейсболку червоного кольору з написом DIZEL та сонцезахисні окуляри «Ray-Ban» - слід залишити у розпорядженні потерпілого, як власника.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України приєднавши до призначеного покарання частково не відбуте покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2016 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 18 серпня 2017 року по 13 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 13 серпня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.
Речові докази: запальничку «Dupont»,мобільний телефон «Айфон 6», бейсболку червоного кольору з написом DIZEL та сонцезахисні окуляри «Ray-Ban» - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1