справа №622/663/18
провадження №1-кп/619/445/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області матеріали кримінального провадження №0000517 від 18.11.2017 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Куп`янськ-Вузловий, Куп`янського району, Харківської області, раніше не судимого, неодруженого, з освітою молодшого спеціаліста, призваного за контрактом Куп`янським РВК Харківської області, старшого техніка - водія інженерно-саперного відділення відділу ресурсного забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого прапорщика, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.
У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.
Так, 19 листопада 1997 року старший прапорщик ОСОБА_5 був призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 У країни № 11 -ос від 16 січня 2016 року старшого прапорщика ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зараховано до списків особового складу загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого техніка - водія інженерно-саперного відділення відділу ресурсного забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший прапорщик ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Проте, старший прапорщик ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо, діючи умисно, 23 вересня 2017 року допустив їх порушення та вирішив стати на злочинний шлях, шляхом не вчасного повернення із лікувального закладу на службу, до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, старший прапорщик ОСОБА_5 , в порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 23 вересня 2017 року не повернувся вчасно із лікувального закладу на службу, до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 13 листопада 2017 року до місця проходження військової служби ОСОБА_5 не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі.
У подальшому 13 листопада 2017 року старший прапорщик ОСОБА_5 повернувся в розташування до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №475-ОС від 13 листопада 2017 року старшого прапорщика ОСОБА_5 13 листопада 2017 року звільнено із військової служби у запас.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України - тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, приймав участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій, згідно наданої службової характеристики ТВО начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » серед командування підрозділу та товаришів по службі користується авторитетом та повагою.
При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному злочині.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.
У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1