Провадження № 1-кп/734/185/18 Справа № 734/2127/18
В И Р О К

іменем України

18 липня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження внесене до ЄРДР 04.06.2018 р. за № 0000051 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

солдат ОСОБА_5 16.05.2018 року призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2018 № 117 ОСОБА_5 був зарахований до списків військової частини та поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду курсанта 12 зведеної роти.

27.05.2018 року, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити строкову військову службу в умовах особливого періоду, враховуючи стан у Державі, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , і лише 01.06.2018 року добровільно повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Під час незаконної відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язків військової служби не виконував.

Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в період з 27.05.2018 року по 01.06.2018 року включно.

27 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене покарання враховуючи рівень суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, щире каяття та беззастережне визнання своєї винуватості, активне сприяння розкриттю злочину, бажання останнього у подальшому проходити військову службу, беручи до уваги інтереси суспільства за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень.

В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень.

Речові докази у провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирати за відсутністю потреби.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2018 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку у кримінальному провадженні № 0000051 від 04.06.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя