Справа № 360/1139/18
УХВАЛА

13 червня 2018 року

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 01 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідча звернулась до суду із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні СВ Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000094 від 01 листопада 2017 року, за фактом шахрайських дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Бородянським відділом Фастівської місцевої прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомими особами, шляхом обману та зловживання довірою, було придбано право на майно належне ОСОБА_5 , а саме житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

За постановою слідчого СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 21 травня 2018 року вказану земельну ділянку було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої у порядку ст. 93 КПК України, земельна ділянка, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 25975515, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності, 3/5 частини ОСОБА_6 , та 2/5 частини ОСОБА_7 .

За доводами слідчого, оскільки вказана земельна ділянка, загальною площею 0,2 га, за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як вона є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, то, з метою збереження речового доказу, у слідства виникла необхідність накладення арешту на цю земельну ділянку, через те, що незастосування заборон відчуження та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна надасть можливість стороннім особам безперешкодно відчужити його чи іншим способом розпорядитися ним, що може призвести до втрати речового доказу.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Прокурор Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Представник ОСОБА_6 ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч. 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з долучених до матеріалів клопотання документів, зокрема постанови слідчого від 21 травня 2018 року, вищевказана земельна ділянка визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегла на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту вказаної земельної ділянки, а також наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, крім того слідчим не доведено наявність існування сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно може бути доказом злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись п.1,3 ч.2 ст.167, ч.1, п.1 ч.2, 3 ст. 170,171,175,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_10