В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2018 Справа №607/3580/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002358 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, неодруженого, на утриманні 3 малолітніх дітей, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 03 червня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27 листопада 2015 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 30 червня 2016 року близько 20 год. 40 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував на території залізничного вокзалу ст.Тернопіль, що в м.Тернополі на площі Привокзальній, де помітив потерпілого ОСОБА_5 , який прямував до медичного пункту, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення його майна, реалізовуючи який обвинувачений тоді ж і там же, по ходу руху разом із потерпілим, допомагаючи ОСОБА_5 йти, різко засунув свою ліву руку у ліву кишеню штанів потерпілого, звідки повторно, відкрито викрав гаманець останнього, в якому знаходились особисті документи ОСОБА_5 , що для потерпілого матеріальної цінності не становить, а також грошові кошти в сумі 2 800 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 800 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що він, унаслідок фінансової скрути вчинив дане кримінальне правопорушення. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, який хоча і не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак позитивно характеризується по місцю проживання, виховує 3 малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк ближче до нижчої межі санкції.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, позитивних даних про особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без реального відбування ним призначеного судом покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 2 800 грн., який підлягає до повного задоволення, як такий, що є підтвердженим матеріалами кримінального провадження та безумовно визнаний обвинуваченим, а також виходячи з того, що згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, зарахувавши у вказаний строк термін попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 20 лютого 2018 року по 04 квітня 2018 року включно.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 2 800 грн. на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1