Справа № 568/972/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000200 від 06 липня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радивилів Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не депутата, не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України;
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ; потерпіла ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
05 липня 2018 року ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , яке належить його бабі ОСОБА_6 . Близько 14 год. 00 хв. у вищевказане господарство прийшла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щоб навідати ОСОБА_6 . У житловому будинку між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого в ОСОБА_3 виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс їй п`ять ударів правою та лівою рукою в область голови. Відповідно до висновку експерта №139 від 16.07.2018, виявлені в ОСОБА_5 тілесні ушкодження виникли від тупого (их) предмету (ів), могли утворитись від ударів руками та (чи) ногами, (загалом не характерні для падіння) можуть відповідати терміну, який зазначений в ухвалі, та які (як в сукупності та і кожне окремо), згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995) відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичні обставини справи, при цьому сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, наслідки щодо обмеження в подальшому можливості оскарження тих фактичних обставин справи, які зараз не оспорюються, всім роз`ясненні та зрозумілі, тому на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Пояснив, що в той день прийшла тітка ОСОБА_5 . А до хати викликали газовика, бо були проблеми з плиткою. Коштів не вистачало, то він хотів, щоб баба дала частину пенсії на газову плиту. Тітка, яка отримує бабину пенсію, не хотіла давати гроші на плитку. Це було 05.07.2018 біля обіду. Наніс кілька ударів тітці, кількість не пам`ятає. Словесна перепалка тривала хвилин 3-4, все відбулося в баби в хаті і на її очах. Він вживав алкогольні напої з двоюрідним братом сином потерпілої. На прожиття заробляв їздив по заробітках, стан здоров`я нормальний. Розкаюється, шкодує, що та вийшло. Просить у потерпілої вибачення, але потерпіла не пробачає. Визнає, що був у стані алкогольного сп`яніння. Бив потерпілу по обличчі, щоб його "почула". Просить застосувати до нього покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді пояснила, що 05.07.2018 вона прийшла провідати матір, бо опікується нею, має доручення, отримує та носить їй пенсію, купує все за пенсійні кошти, також і свої додає, бо пенсії не вистачає. ОСОБА_3 з дружиною проживають в материній хаті. У них є заборгованість за газ. Привезли нову плитку. Обвинувачений сказав матері сплатити за газ, а він заплатить за плитку. Матір сказала, що платити не буде, бо на ліки не вистачає. Вона ж її підтримала. Тоді обвинувачений підбіг і почав бити її по голові. Матір захистила, а в неї піднявся артеріальний тиск був до 260 та її відвезли в лікарню. Вона затулялася руками, а він лупив по голові. Наніс п`ять ударів, п`яний був. Це все було в маминій кімнаті. Перед тим зробив матері заборгованість за телефон, а мама платила штраф. Його не пробачає, бо це вже не перший випадок, коли застосував силу, хоче щоб суд його покарав. Щодо міри покаранну, то покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілій, а тому ці дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу винного, який раніше не судимий (а.с.35, т.2), згідно характеристики за місцем проживання відносно ОСОБА_3 скарг від сусідів не надходило (а.с.31 т.2 ), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в КЗ «РОЦПЗН» не перебуває. Згідно висновку Радивилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області відносно ОСОБА_3 , останній має низький ризик небезпеки для суспільства та середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Орган пробації вважає, що виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень: стимулювання щодо зменшення вживання алкоголю, підтримання та стимулювання соціально-корисних зв`язків та проведення дозвілля, профілактичні бесіди (а.с.41-42 т.1).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочин. Обставиною, що обтяжує покарання згідно п.13 ч.1 ст.67 КК України, - є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що штраф не буде достатньо ефективним покаранням для ОСОБА_3 , оскільки він офіційно не працює, пусковим моментом в конфлікті стало те, що у ОСОБА_3 не вистачало грошей сплатити за газову плиту, а потерпіла відмовлялась у цьому допомагати. Крім того, з огляду на особистість обвинуваченого, який фактично вчинив домашнє насильство в стані алкогольного сп`яніння, за ним потрібен певний контроль персоналу органу пробації. Громадські роботи будуть ефективні, адже саме процес залучення до праці у вільний від роботи час, дасть змогу ОСОБА_3 дозвілля не за вживанням алкогольних напоїв проводити, а з користю для суспільства. Враховуючи в тому числі пом`якшуючи обставини, громадські роботи необхідно призначити в кількості годин, ближчій до мінімальної межі. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, і відповідає меті, визначеній у ст. 50 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді 70 (сімидесяти) годин громадських робіт.
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, потерпілій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: