УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007828 від 19.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва 02 серпня 2018 року надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007828 від 19.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007828 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи правом власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі підроблених документів, оскільки в квартирі зареєстрована та проживає малолітня дитина. Матеріальний збиток складає 70000 доларів США.

Під час вивчення матеріалів заяви, що надійшла до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що 20 жовтня 2007 року його брат ОСОБА_7 оформив споживчий кредит в «Укрсиб банку» згідно договору іпотеки № 66912 від 12 жовтня 2007 року під заставу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру було оформлено на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Однак 17 липня 2018 року ОСОБА_5 прийшов до нотаріуса для консультації, стосовно відновлення раніше втрачених документів про право власності на зазначену квартиру, під час консультації нотаріус повідомив йому, що він та його батьки вже не є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 18 липня 2018 року ОСОБА_4 , для підтвердження отриманої інформації, за допомогою сайту Міністерства Юстиції, сформував витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого власником квартири з 31 травня 2018 року є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» . Тобто ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» без відома власників квартири переоформили квартиру, не дивлячись на те, що в квартирі зареєстрована малолітня дитина, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ«КЕЙ-КОЛЕКТ» .

Таким чином у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
В судовому засіданні слідчий та власники майна підтримали клопотання та просили клопотання задовольнити. При цьому, клопотання розглянуто за відсутності представника ТОВ«КЕЙ-КОЛЕКТ», із огляду на те, що розгляд за таких обставин є необхідним з метою забезпечення збереження майна.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Так, 19.07.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0007828 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що стане, як наслідок, перешкодить встановленню обставин у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна, враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.

Враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має ознаки доказу у кримінальному провадженні №0007828 від 19.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, оскільки відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що вказує на необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження арешту вказаного майна.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1