Ухвала
Іменем України
11 жовтня 2018 року

м. Київ
провадження № 51-9262 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року,
встановив:
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року відмолено обвинуваченому ОСОБА_4 в застосуванні щодо нього заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0001271 від 17 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року задоволено клопотання прокурора та продовжено дію раніше застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 вересня 2018 року включно.
Не погоджуючись із вказаними ухвалами місцевого суду, обвинувачений ОСОБА_4 оскаржив їх у апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року, оскільки скаргу було подано на судові рішення, які не підлягають апеляційному оскарженню.
У своїй касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвал місцевого та апеляційних судів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з чим погоджується колегія суддів, дійшов вірного висновку, що ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року, якими відмовлено у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки та продовження строку тримання під вартою під час судового розгляду, не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3