В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 26.01.2018, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
26.01.2018 близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йшов по вулиці Л.Татаренка в м.Тростянець Сумської області, разом з раніше йому знайомою ОСОБА_6 , і підійшовши до будинку АДРЕСА_3 та оцінивши обстановку, а саме те, що ОСОБА_6 у той час перебуває з ним наодинці в темний час доби за відсутності інших перехожих, ОСОБА_5 зрозумів можливість незаконного безперешкодного особистого збагачення шляхом заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 марки «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/390е від 07.02.2018 складає 967 грн. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном, належним ОСОБА_6 і діючи всупереч її волі, ОСОБА_5 , знаходячись поряд з ОСОБА_6 , яка у той момент обернулась до нього обличчям, зненацька і не попереджаючи про свої наміри, застосовуючи небезпечне для здоров`я потерпілої насильство, здійснив напад на жінку, який виразився у завданні їй одного удару кулаком в обличчя, а саме в ділянку носа та верхньої губи, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому спинки носу без зміщення уламків, яке згідно з висновком судово- медичної експертизи №59 від 26.02.2018 кваліфіковано як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тим самим позбавляючи її можливості чинити опір та завадити йому у заволодінні чужим майном. У результаті неочікуваного отриманого удару, ОСОБА_6 , будучи жінкою, в тому числі фізично слабшою за нападника, втративши рівновагу впала на землю. Доводячи до кінця свої наміри, направлені на протиправне вилучення майна, маючи перевагу у фізичній силі і користуючись придушенням волі потерпілої ОСОБА_6 внаслідок її хвилювання, фізичного болю та переляку, а також відсутністю в неї реальної можливості для спротиву, ОСОБА_5 самовільно дістав з лівої кишені куртки потерпілої належний їй мобільний телефон марки «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black» та забрав його собі, таким чином отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. У подальшому, 26.01.2018 у ОСОБА_5 вилучено вищевказаний мобільний телефон вже без sim-карти.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю та показав, що 25.01.2018 він перебував у кафе «Біле вітрило», де вживав алкоголь та перебував у середньому ступені сп`яніння. Так, він побачив ОСОБА_6 та її подругу ОСОБА_7 , яких раніше знав, бо колись працювали разом у магазині «Тростинка». У період часу із 23 до 24 години ночі вони утрьох пішли із бару, так як він мав намір йти додому, ОСОБА_6 також із ОСОБА_7 йшли додому, і їм було по дорозі. Так, вони йшли по вулиці Л.Татаренко, через слизьке засніжене покриття дороги вони падали із ОСОБА_6 і на повороті до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 запитала, чи він доведе додому ОСОБА_6 , так як остання була у стані сильного алкогольного сп`яніння, на дорозі було слизько, на що ОСОБА_8 погодився. Попрощавшись із ОСОБА_7 , він із ОСОБА_6 попрямували до будинку АДРЕСА_3 , при тому ОСОБА_6 йшла десь за півтори метри попереду, а ОСОБА_5 йшов позаду. Перебуваючи близько за 20 м від під`їзду вказаного будинку на укритій плиткою доріжці шириною у 1,20 м, справа від якої була бетонна огорожа, а зліва дорога, ОСОБА_6 раптово чи то послизнулась чи то перечепилась та впала лицем уперед, а її мобільний телефон упав справої сторони. ОСОБА_6 лежала так десь до хвилини, після чого почала підніматись, встала на коліна і тоді він підняв її за руки, взяв телефон потерпілої, який поклав до своєї кишені. ОСОБА_5 побачив на руках у ОСОБА_6 кров, яка почала кричати, від чого сам злякався, ОСОБА_6 затуляла руками кров, а він її підтримував ззаду, коли та йшла до під`їзду. ОСОБА_6 почала стукати у вхідні двері на першому поверсі, які відчинила жінка, після чого він завів ОСОБА_6 за поріг, а сам пішов геть, забувши віддати мобільний телефон ОСОБА_6 .. Потім він пішов до магазину «Кристал» попити кофе, де згадав про телефон, вийняв сім-карту, яку там же викинув, та вирішив піти віддати телефон, однак за 30 хвилин був затриманий працівниками поліції. Коли він був доправлений до відділення поліції, там уже перебувала ОСОБА_6 , яка кинулась битись на ОСОБА_5 і він нічого не встиг пояснити.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 25.01.2018 приблизно о 23 годині вона зустріла свою знайому ОСОБА_9 і вони пішли з нею у бар «Біле вітрило». Того вечора вони вживали алкоголь, вона була у стані алкогольного сп`яніння, однак пам`ятає все. Приблизно о 2 годині ночі 26.01.2018 до них підійшов ОСОБА_10 і вони сиділи разом, вона його знала раніше, він працював охоронником у «Тростінці». Через деякий час вона із подругою пішли додому та із ними разом пішов ОСОБА_5 , хоча вона його не просила. Йшовши по вул.Л.Татаренко, у районі садочка «Калинка» вони із ОСОБА_9 розстались, та ОСОБА_6 пішла до свого будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_5 йшов позаду. Коли ОСОБА_6 йшла по тротуару та близько за 10 м від її під`їзду зупинилась і розвернулась до ОСОБА_5 повідомивши про те, що вона вже прийшла одразу відчула удар в область носа і верхньої губи, від чого на деякий час втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то відчувала, як ОСОБА_5 смикав замок на її лівій кишені куртки, де був її телефон «Престіжіо» чорного кольору. Потерпіла відчула, як він витягнув із кишені її телефон, коли вона відкрила очі він наказав їй казати, що вона сама впала, що потерпіла сприйняла як погрозу. Одразу піднявшись із тротуару, де вона лежала на спині, вона побігла до свого під`їзду, однак піднятися на свій поверх побоялась, так як ОСОБА_5 йшов за нею, та скориставшись тим, що у тому ж під`їзді на першому поверсі живе її подруга ОСОБА_11 , вона одразу побігла до її квартири АДРЕСА_4 , почала голосно стукати у двері, і коли двері відчинились - ОСОБА_6 зайшла до квартири, почала казати, що ОСОБА_5 її побив та забрав телефон. ОСОБА_5 пішов, а подруга допомогла змити кров потерпілої, та через деякий час ОСОБА_6 пішла до себе у квартиру, де їй відчинила мати, якій вона розповіла про вказані подій і вони вдвох пішли до поліції. Коли вони йшли по АДРЕСА_1 , то бачили ОСОБА_5 , який також їх побачив. У поліції вона розповіла про обставини події, та через деякий час до приміщення завели ОСОБА_5 , у якого виявили її мобільний телефон. Після того вона була госпіталізована до Тростянецької ЦРЛ, де їй надавали медичну допомогу, лікували із 26.01.2018 по 02.02.2018 на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з приводу струсу головного мозку та перелому носа. Вказаний викрадений мобільний телефон фактично належить її сину, він був вилучений у поліції, де і зберігається, тому потерпіла придбала телефон для користування, вартість якого 900 грн. просить стягнути із ОСОБА_5 , а також стягнути вартість за її лікування. Розмір моральної шкоди потерпіла оцінює у 15000 грн., виходячи із ступеня заподіяних їй обвинуваченим фізичного болю, страждань, необхідність перебування на лікуванні, ступнею стресу, який отримала як вона, так і її близькі мати, діти.

Так, із заявою до Тростянецького ВП звернулася ОСОБА_6 з проханням провести перевірку за фактом побиття її 26.01.2018 поблизу будинку № 3А по вул.Л. Татаренка в м.Тростянці невідомою особою, яка забрала в неї мобільний телефон марки «PRESTIGIO» (а.с.132,133 том 1).

За фактом нападу ОСОБА_5 на ОСОБА_6 26.01.2018 о 02 годині ночі в м.Тростянці поблизу будинку № 3А по вул.Л.Татаренка та відкритого заволодіння належним потерпілій мобільним телефоном марки «PRESTIGIO» були внесені відомості до ЄРДР 26.01.2018 за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України (а.с.129 том 1), в подальшому 05.03.2018 склад кримінального правопорушення був перекваліфікований слідчим із ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.187 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР (а.с.130.131 том 1).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що в один із днів, точної дати вона не пам`ятає, вона випадково зустрілася близько 23 години з ОСОБА_6 та пішли до бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де відпочивали, спілкувались та вживали алкогольні напої. У ОСОБА_6 був мобільний телефон, яким вона користувалась у барі. Після півночі вони вирішили йти додому та разом з ними пішов ОСОБА_5 , якого вони раніше знали по колишній роботі. Свідкові відомо, що потерпіла проживає по АДРЕСА_3 у п`ятиповерхівці, номера не пам`ятає. Коли вони йшли по вказаній вулиці, було слизько, ОСОБА_6 з ОСОБА_5 падали, після чого піднімалися і знову йшли і недалеко від будинку, де проживала ОСОБА_6 , вона попрощалась із ОСОБА_6 та пішла додому, а ОСОБА_5 пішов проводити ОСОБА_6 до її будинку. Наступного дня її викликали до поліції та повідомили, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_6 та забрав у неї телефон.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що 25.01.2018 було свято «Тетянин день», до неї додому заходила її подруга ОСОБА_6 , вони трохи поспілкувались, після чого ОСОБА_6 пішла у своїх справах. Близько о пів другої ночі свідка розбудив гучний стук у двері її квартири та відчинивши які свідок побачила, що перед нею стояла ОСОБА_6 вся у крові, у якої була істерика, вона плакала, кричала, а за нею стояв незнайомий чоловік у військовій камуфляжній формі, при тому ОСОБА_6 казала, що той її побив і забрав мобільний телефон. Хвилини три свідок спілкувалася з тим чоловіком, запитувала чи дійсно він побив ОСОБА_6 , чи є в нього її телефон, на що той сказав, що він її не бив і телефону у нього її немає. Свідок випровадила цього незнайомця, забрала у квартиру подругу, яка була одягнена у коротку курточку бірюзового кольору на синтепоні, курточка була у крові, руки та обличчя потерпілої були у крові. Свідок допомагала умитися потерпілій, побачила, що її ніс розпухав, на верхній губі були тілесні ушкодження, із рота та носа йшла кров. Свідок у деталях розпитувала про обставини події, про які потерпіла їй розповідала, що нападник вдарив її в обличчя рукою, від чого у потерпілої закрутилася голова і потемніло в очах, та витягнув із кишені її курточки телефон. Свідок зі свого номера набирала номер потерпілої, він був у зоні досяжності. Свідок порадила ОСОБА_6 йти в поліцію і вона через півгодини пішла додому.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_13 у присутності двох понятих впізнала за ознаками чоловіка під №2 (зображений ОСОБА_5 ), який був присутній з потерпілою ОСОБА_6 після нападу на неї (а.с.145-147 том 1).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала суду, що 25.01.2018 увечері її донька ОСОБА_6 близько 20 години пішла в гості, а вона залишилася вдома з її дітьми. З собою дочка взяла мобільний телефон сина. Свідок знала, що дочка пішла із подругою у бар «Біле вітрило». Дочка була одягнута у куртку бірюзового кольору, кишені були на застібках «змійці». Приблизно о 02 годині ночі у двері постукала донька, у якої з носа лилася кров, куртка теж була в крові, вона плакала. Було видно, що донька була у стані алкогольного сп`яніння. Перед цим вона виглядала у вікно, то на відстані метрів за 20-30 до під`їзду бачила чоловіка у камуфляжній формі. Донька говорила, що вони з обвинуваченим дійшли до повороту до магазину «Рибка», він йшов за нею, а коли вона повернулася обличчям до нього, він вдарив її рукою в обличчя та забрав мобільний телефон. Потім вона заспокоїла доньку і вони пішли до відділу поліції та по дорозі в районі школи №5 вони побачили ОСОБА_5 , про що розповіли у поліції. Майже одразу ОСОБА_5 привели двоє співробітників поліції. Як тільки його завели, донька відразу вказала на нього, у ОСОБА_5 з кишені дістали викрадений мобільний телефон дочки, на що він заперечував.

Допитаний судом свідок ОСОБА_15 показав, що в один із днів взимку, точної дати не пам`ятає, близько 2 години ночі він перебував у власному автомобілі біля бару «Біле вітрило». До нього підійшов ОСОБА_5 і запитав, чи не підвезе його свідок до магазину «Кристал». Він погодився, відвіз ОСОБА_5 до магазину, де і залишив, подробиць не пам`ятає.

Крім допитаних у суді свідків, судом були досліджені письмові докази, якими встановлено наступне.

Під час огляду місця події 26.01.2018, а саме ділянки місцевості перед входом до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_3 на відстані близько 35 см від лівого краю вхідних дверей до під`їзду та близько 40 см від дерев`яної лавки, на бетонній тротуарній плитці виявлено два сліди нашарування речовини світло-бурого кольору, схожої на кров. На дверній ручці вхідних дверей до вказаного під`їзду, а також на зовнішній поверхні вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , на пластиковій кнопці дзвінка до вказаної квартири та на стіні біля дзвінка також виявлено нашарування речовини світло-бурого кольору, схожої на кров. Також у напрямку руху від проїжджої частини дороги по АДРЕСА_3 на відстані близько 7 м від початку доріжки та 0,7 м від бетонного паркану на сніговому покритті виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров. Крім того, на крайньому прольоті бетонного паркану та на сніговому покритті тротуарної доріжки біля даного паркану виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров. З місця події були вилучені зіскоб речовини бурого кольору, схожої на кров, вилучений зі снігового покриття тротуарної доріжки біля крайнього прольоту останнього паркану (а.с.134-138 том 1).

На підставі постанови прокурора Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури від 29.01.2018 у потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у приміщенні Тростянецької ЦРЛ були відібрані зразки крові для проведення експертного дослідження (а.с.148-151 том 1).

Висновком експерта №169 від 09.02.2018 встановлено групову належність крові потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до якого кров як потерпілої так і обвинуваченого належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО (а.с.157-158 том 1).

Згідно висновку експерта №173 від 16.02.2018 встановлено, що виявлену та вилучену у ході огляду місця події речовину на сніговому покритті тротуарної доріжки неподалік будинку №3А по вул.Л.Татаренка в м.Тростянець Сумської області знайдено кров людини, виявлено антиген А ізосерологічної системи крові АВО, походження якої від конкретної особи експертом не встановлено (а.с.162-164 том 1).

Під час затримання 26.01.2018 о 06 годині 20 хвилин ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено чоловічу куртку, чоловчі штани та черевики, мобільний телефон «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black», про що складено протокол затриманої особи у скоєнні злочину (а.с.191-192 том 1).

Відповідно до висновку експерта № 19/119/9-3/390е від 07.02.2018 вартість мобільного телефону марки «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black» станом на час скоєння злочину могла складати 967 грн. (а.с.186-190 том 1).

Під час огляду речей 26.01.2018, вилучених у ОСОБА_5 під час затримання у ході обшуку, на чоловічій куртці, штанях та черевиках виявлено сліди у вигляду крапель речовини бурого кольору, схожої на кров. У виявленому у ОСОБА_5 мобільному телефоні «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black» на момент його огляду була відсутня сім-картка, значних пошкоджень не мав, у справному стані, був вимкнений (а.с.193 том 1).

Постановою слідчого від 26.01.2018 чоловіча куртка, штани, черевики та мобільний телефон «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black» визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді від 31.01.2018 на вказане майно накладено арешт (а.с.194, 198-199 том 1).

За висновком імунологічної судмедекспертизи №172 від 13.02.2018 в об`єктах №1-4 на парі чобіт, вказаних слідчим як «черевики», вилучених у ОСОБА_5 та наданих на дослідження, присутності крові не виявлено (а.с.168-169 том 1).

Висновками імунологічних судмедекспертиз №170 від 16.02.2018 та №171 від 16.02.2018 встановлено, що на лицевій стороні лівої поли та лицевій стороні переднього правого рукава камуфляжної куртки, на лицевій стороні лівої частини задньої половини брюк, відповідно, вилучених у ОСОБА_16 під час його затримання в ході обшуку, виявлено кров людини, походження якої можливе як від потерпілої ОСОБА_6 так і від обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.173-175, 179-181 том 1).

Потерпіла ОСОБА_6 добровільно видала для проведення огляду належну їй куртку бірюзового кольору, під час огляду якої було виявлено, що у верхній передній частині з обох боків від блискавки, на комірці та рукавах виявлено сліди у вигляді крапель та розмазаних плям речовини бурого кольору, схожої на кров. Ліва кишеня вказаної куртки зачинена наполовину, так як блискавка на ній не працює. Інших пошкоджень на куртці не виявлено. (а.с.228-229 том 1).

Постановою слідчого від 02.03.2018 вказана куртка визнана речовим доказом та приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с.230 том 1).

Висновками результатів медичного дослідження встановлено, що як потерпіла ОСОБА_6 , так і обвинувачений ОСОБА_5 перебували у стані алкогольного сп`яніння (а.с.236,237,238, 240,241,242 том 1).

Згідно довідки КЗ «Тростянецька ЦРЛ» від 31.01.2018 ОСОБА_6 дійсно перебуває на лікуванні у травматологічному відділенні з 26.01.2018 і по теперішній час з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом носу, забійні крововиливи носу, повік обох очей, стегон, гомілок (а.с.233 том 1).

За висновком судово-медичної експертизи №16 від 30.01.2018 у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження:

1) виражений набряк м`яких тканин носа; 2) синці в окружності обох очей фіолетового кольору в центрі та жовтого по периферії розміром 2х3,5 см справа та 3х4 см зліва; 3) по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині два синці невизначеної форми розміром 1х1 см та 2х2 см; 4) по внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині синець невизначеної форми розміром 8х5 см; 5) синець лінійної форми по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині розміром 2,8х8 см; 6) синець в області лівого надколінника розміром 7х8 см. Синці на нижніх кінцівках темно-фіолетового кольору. Виявлені тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, про що свідчить їх характер, по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та могли утворитися в час, зазначений у постанові (26.01.2018), про що свідчить колір синців. Вид травматичного впливу, від якого утворилися синці на нижніх кінцівках, не встановлений. Решта тілесних ушкоджень могла утворитися внаслідок удару кулаком (а.с.248 том 1).

Висновками додаткових судово-медичних експертиз №33 від 09.02.2018, №59 від 26.02.2018 - в Тростянецькій ЦРЛ ОСОБА_6 встановлено діагнози: ЗЧМТ, струс головного мозку з поперечним переломом спинки носу без зміщення уламків, згідно з п.2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» тілесне ушкодження у вигляді поперечного перелому спинки носу без зміщення уламків відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, давність нанесення ушкодження може відповідати даті 26.01.2018, яке утворилося від дії тупих предметів з обмеженої контактуючою поверхнею, про що свідчить характер ушкоджень, можливо внаслідок удару кулаком (а.с.1,3-4 том 2).

Із відтвореного у судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту від 20.02.2018 за участю потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що потерпіла на місці події детально показала та описала обставини спричинення їй ОСОБА_5 нанесення одного удару в область обличчя у ділянці носу та верхньої губи на тротуарі біля бетонної огорожі неподалік від входу до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Від сильного болю та закричала, впала та втратила свідомість, а коли отямилась - відчула, що ОСОБА_5 смикає її за кишеню куртки, вийняв з кишені телефон, при тому сказав їй що: «Кажи, що ти сама впала». ОСОБА_6 зазначає, що вона не відповідала, сильно злякалася, коли встала - побачила на собі кров і «рванула» (швидко побігла) у під`їзд до дверей квартири подруги (а.с.17 том 2).

Вказаний слідчий експеримент зафіксований у протоколі із застосуванням технічних засобів фіксування від 20.02.2018 (а.с.13-15 том 2) та був відтворений відеозапис слідчої дії учасникам слідчого експерименту, про що був складений протокол від 20.02.2018 (а.с.16 том 2).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №61 від 26.02.2018 потерпілої ОСОБА_6 , проведеної на підставі матеріалів слідчого експерименту встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №59 від 26.02.2018, може відповідати механізму, показаному нею під час проведення слідчого експерименту (а.с.20 том 2).

Крім того, судом був відтворений відеозапис слідчого експерименту від 14.02.2018 за участю підозрюваного ОСОБА_5 яким встановлено, що ОСОБА_5 на місці учасникам слідчої дії показав, як він разом з ОСОБА_6 та її подругою відпочивали у барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з якого вийшли близько 12 години ночі та пішли по вул.Л.Татаренка в напрямку будинку, де живе ОСОБА_6 , по дорозі падали через слизьке покриття (сніг). ОСОБА_6 була у стані сильного алкогольного сп`яніння, а він тверезіший. ОСОБА_5 вказує, що подруга пішла далі, а вони з ОСОБА_6 повернули направо до будинку АДРЕСА_3 , пройшли по тротуару - ОСОБА_6 попереду, а він позаду, і вказує, що неподалік від під`їзду ОСОБА_6 впала обличчям вниз, більш детально на місці не показав, як та впала. Потім показав, що він підняв потерпілу та побачив, що лежить її телефон поруч, який той узяв та поклав до своєї куртки. Піднявшись, ОСОБА_6 почала кричати, побачила кров на руках, пішла до під`їзду, а він попрямував за нею. ОСОБА_5 вказав, що потерпіла підійшла до дверей однієї із квартир на першому поверсі, стукала, поки не вийшла її знайома та забрала її до квартири, а його виставили за двері. Про телефон потерпілої, який був у нього у кишені, він забув (а.с.25 том 2).

За результатами слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування складений протокол від 14.02.2018 (а.с.21-23 том 2), та відеозапис слідчої дії був відтворений всім її учасникам та відкопійований, про що складено протокол від 14.02.2018 (а.с. 24 том 2).

Матеріали слідчого експерименту за участю підозрюваного були використані під час проведення додаткової судово-медичної експертизи - висновок №60 від 26.02.2018 тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 , на підставі яких експерт дійшов висновку, що механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 (експертиза №59 від 26.02.2018) не відповідає механізму нанесення тілесних ушкоджень, показаним підозрюваним ОСОБА_5 . Повністю виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток спинки носу, внаслідок падіння на поверхню, так як характер та локалізація ушкоджень є характерною для утворення внаслідок ударної дії тупого твердого предмету. Для утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння на поверхнею, являється їх локалізація на виступаючих частинах тіла, а саме ушкодження були б локалізовані в ділянці кінчика носа. Згідно наданій медичній картці стаціонарного хворого №401 Тростянецької ЦРЛ ушкодження в ділянці кінчика носа відсутні. Дане тілесне ушкодження утворилося внаслідок ударної дії тупого твердого предмету з обмеженої контактуючою поверхнею, про що свідчить характер ушкоджень (а.с.28 том 2).

Як встановлено висновком експерта №15 від 30.01.2018 судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , у нього виявлено тілесне ушкодження по тильній поверхні другого пальця правої кисті біля п`ястково-фалангового суглоба садно округлої форми діаметром 0,2 см з вологим темно-червоним дном, кіркою не вкрито. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, про що свідчить їх характер, по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, могло утворитись в час, вказаний у постанові (26.01.2018 близько 02 години), вид травматичного впливу, від якого утворилось дане тілесне ушкодження, не встановлений (а.с.245 том 1).

Отже, всі вказані досліджені у суді у сукупності докази, суд вважає належними і допустимими, які узгоджуються між собою, не суперечать обставинам, зазначеним у обвинувальному акті та підтверджують подію вчиненого обвинуваченим нападу на потерпілу з метою заволодіння її майном.

Так, суд не знаходить підстав не довіряти показам потерпілої, які були надані нею у судовому засіданні, і які повністю узгоджуються із її показами, наданими нею під час досудового розслідування при проведенні з нею слідчого експерименту, оскільки вони є послідовними, детально відображають подію нападу, коли вона не очікуючи від ОСОБА_5 удару, повернулась до нього обличчям та одразу відчула нанесений удар в область носа, де у неї і були виявлені тілесні ушкодження судмедекспертами. Та обставина, що потерпіла не може пояснити, якою саме рукою наніс їй удар ОСОБА_5 , не спростовує достовірність її показів, а пояснює раптовість цього нападу та його неочікуваність для потерпілої.

Відсутність на обличчі потерпілої тілесних ушкоджень, які характерні для ушкоджень під час падіння на поверхню (змазані сліди тілесних ушкоджень), свідчать саме про те, що потерпіла падала спиною назад та перебувала в тому положенні, в якому прийшла до тями (лежачи спиною на тротуарі).

Неспроможність показів обвинуваченого щодо отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок падіння обличчям вниз на тротуар підтверджені висновком судмедекспертизи №60 від 26.02.2018, який є обґрунтований і протилежного стороною захисту в суді доведено не було.

Покази свідка ОСОБА_11 , яка першою після зазначених подій бачила потерпілу та обвинуваченого, також повністю узгоджуються з показами як самої потерпілої, так і з іншими дослідженими доказами і сумніватися у правдивості та неупередженості її показів, підстав у суду немає. Вказаний свідок детально описує психоемоційний стан потерпілої після здійсненого на неї нападу та потерпіла саме у присутності цього свідка одразу вказувала на ОСОБА_5 , як на нападника, що заволодів її мобільним телефоном. Цей же свідок спростовує доводи ОСОБА_5 , що той «забув» про мобільний телефон потерпілої, який підняв із тротуару, так як свідок одразу запитувала, чи брав той телефон потерпілої та отримала заперечення від нього.

Отже, покази ОСОБА_5 про обставини заволодіння ним мобільним телефоном потерпілої є непослідовними, суперечними, такими, що спростовані як показами потерпілої ОСОБА_6 , так і свідка ОСОБА_13 . Вказаний телефон був виявлений саме працівниками поліції у ОСОБА_5 , у той час як той йшов по вул.Миру та під час його обшуку був вилучений у приміщенні Тростянецького ВП.

Посилання обвинуваченого на те, що він мав намір повернути цей телефон та йшов саме з цією метою по вул.Миру, суд вважає такими, що не відповідають обставинам справи, так як після здійсненого нападу на ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на автомобілі свідка ОСОБА_15 поїхав від центру міста до магазину «Кристал», де позбувся сім-картки та вимкнув мобільний телефон, і такі дії обвинуваченого не можуть свідчити про його наміри повернути знайдену річ власнику, а вказують на спробу приховати сліди скоєного злочину.

Про злочинні наміри обвинуваченого ОСОБА_5 також вказує той факт, що ОСОБА_5 перед нападом достеменно орієнтувався в обстановці на місці, так як знав, що інші особи їх з ОСОБА_6 не бачать, таким чином мав можливість здійснити розбійний напад, будучи непоміченим сторонніми особами.

Також сама потерпіла та її мати - свідок ОСОБА_14 вказують, що бачили ОСОБА_5 відразу після нападу, який йшов по вул.Миру з протилежної сторони, однак не вчинив жодної дії, що свідчить про його бажання віддати мобільний телефон потерпілій.

Посилання сторони захисту, як на обставину у спростування вини, на письмову заяву потерпілої від 26.01.18 р., де та вказала нападника як «невідому особу», не ставить під сумнів встановлену стороною обвинувачення та доведену у суді особу, винну у нападі ОСОБА_5 , так як очевидець звинувачення ОСОБА_6 саме ОСОБА_5 , як нападника, одразу після здійсненого нападу є свідок ОСОБА_13 , яка вказані обставини як на досудовому слідстві так і у суді підтвердила.

Посилання сторони захисту на ту обставину, що механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої можуть відповідати показам обвинуваченого, не знайшла свого підтвердження, а навпаки, спростована дослідженими у суді висновками судово-медичних експертиз потерпілої ОСОБА_6 .

Крім того, із досліджених у суді фотозображень до протоколу огляду місця події встановлено , що форма слідів крові на сніговому покритті тротуарної доріжки та на бетонній огорожі поруч, має «каплевидну» форму, а не іншу форму, яка характерна для «витікання» крові на поверхню, у разі, якщо би потерпіла перебувала обличчям донизу на сніговому покритті та лежала у такій позі протягом однієї хвилини, як про те показав ОСОБА_5 .

Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_5 у здійсненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 так як жодної обставини, яка б вказувала на суперечливість чи недопустимість зібраних стороною обвинувачення доказів не встановлена .

Отже суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення довела перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину.
Отже, таку позицію обвинуваченого, яку він обрав в частині повного невизнання своєї провини у вчиненні розбійного нападу на потерпілу, є його намагання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечний для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, тобто розбій .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України не судимий, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 відсутні, а обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , яке є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який не розкаявся у вчиненому, не вчинив жодних дій щодо відшкодування шкоди потерпілій чи інших дій, які б свідчили про те, що він шкодує через вчинене, суд вважає, що такі обставини вказують на суспільну небезпечність скоєного злочину і така поведінка обвинуваченого свідчить про небажання виправитися, тому обвинувачений заслуговує на призначення йому покарання, пов`язаного із позбавленням волі. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої особи, яка просила суд справедливо покарати обвинуваченого за вчинене ним діяння.
Разом з тим при визначенні строку покарання слід прийняти обставини щодо особи обвинуваченого, який є учасником АТО і має пільги учасника бойових дій, нагороджений державною нагородою Міністерства оборони України (а.с.35 том 2), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно зарахувати час перебування його як затриманого за попереднім ув`язненням з 26.01.2018 (а.с.191-192 том 1) по 27.01.2018 (а.с.31-33 том 1) із розрахунку відповідно до ст.72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
У судовому засіданні сторона обвинувачення не заявляла клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , тому підстав для його застосування щодо обвинуваченого суд не вбачає, а тому строк відбування покарання необхідно рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_18 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який вона мотивувала тим, що вказаним кримінальним правопорушенням їй було завдано матеріальної шкоди у вигляді витрат на придбання медикаментів для лікування, що складають 832,03 грн. та на придбання мобільного телефону вартістю 900 грн., а всього 1732 грн. . Моральну шкоду потерпіла оцінює у розмірі 15000 грн., оскільки вона зазнала фізичного болю та страждань, був порушений її спосіб життя, так як була змушена докладати додаткових зусиль. За захистом своїх прав вона була вимушена звертатися до правоохоронних органів та приймати участь у слідчих діях. Через струс головного мозку вона не мала можливості надавати дітям належний догляд, була вимушена їх залишати та лікуватися. Її зовнішній вигляд через побиття лякав її дітей, за що їй було соромно, її душевний стан передавався її дитині.

ОСОБА_5 цивільний позов не визнав з підстав невизнання своєї винуватості у скоєному злочині.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Потерпілою у підтвердження матеріальних збитків було надано чеки, з яких на суму 890 грн. на придбання мобільного телефону від 02.02.2018 та на суму 832 грн. 03 коп. на придбання медикаментів (а.с.21,22 т.1)

Таким чином, суд вважає матеріальні збитки стягнути частково, а саме витрати за лікування у розмірі 832 грн. 03 коп., як такі, що підтверджені доказами та відповідають часу перебування її на стаціонарному лікування у Тростянецькій ЦРЛ, та відповідно до вимог ст.1166, ч.1 ст.1195 ЦК України.

Вартість придбаного 02.02.18 р. мобільного телефону потерпілою суд вважає, що стягненню не підлягає із обвинуваченого, так як її мобільний телефон зберігається у камері схову речових доказів Тростянецького ВП і буде повернений власниці після набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує, що потерпілою в судовому засіданні було доведено факт спричинених їй обвинуваченим моральних страждань, які полягають у спричиненні їй тілесного ушкодження, внаслідок чого їй завдано сильний фізичний біль, необхідність перебування на лікуванні, вимушені зміни у звичному укладі її життя через необхідність відновлення здоров`я та її душевні хвилювання у зв`язку з вчиненим відносно неї протиправним нападом. Так як вина ОСОБА_5 у спричиненні ушкодження здоров`я потерпілої установлена судом повністю, що доведено зібраними та дослідженими у суді доказами, отже відшкодування моральної шкоди необхідно покласти на ОСОБА_5 у заявленому потерпілою розмірі.

ОСОБА_6 заявила до відшкодування розмір моральної шкоди одноразово у сумі 15000 грн., що відповідає ч.1 ст.1168 ЦК України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині, і вказане буде відповідати принципу розумності та справедливості, закріпленому ст.23 ЦК України.

З обвинуваченого також необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 429 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України (а.с.185 том 1).

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і по цьому закону призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати із часу приведення вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 із 26.01.2018 р. по 27.01.2018 р., із розрахунку відповідно до ст.72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 832,03 грн. (вісімсот тридцять дві грн. 03 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди та 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч грн.) у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-зразки крові, відібрані у ОСОБА_6 , зразки крові, відібрані у ОСОБА_5 , зіскоб речовини темно-бурого кольору на відрізку марлевої стрічки, контрольний зразок відрізку марлевої стрічки - знищити;

- чоловічу куртку, чоловічі штани, черевики повернути ОСОБА_5 , як належні йому на праві власності;

- мобільний телефон марки «PRESTIGIO Wize ОКЗ 3468 Duo Black», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_6 , як належний їй на праві власності;

- жіночу куртку бірюзового кольору вважати повернутою ОСОБА_6 ;

- медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 25 арк. повернути до Комунального закладу «Тростянецька центральна районна лікарня».

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1