А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.07.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11-кп/777/344/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017.

Зазначеним вироком місцевого суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого 16.10.2013 за ч.1 ст.186 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки; на підставі ст.71 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.10.2013 та остаточно призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 245,7 гривень, пов`язані із проведенням судової експертизи.

Вирішено долю речових доказів по справі: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_9 , контрольний талон на газове обладнання, талон попередження до посвідчення водія, технічний паспорт на транспортний засіб, протокол перевірки транспортного засобу, страховий поліс, а також шкіряний гаманець коричневого кольору ухвалено залишити в розпорядженні власника ОСОБА_9 .

Вказаним вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України за таких обставин.

28.06.2014, біля 23 год., ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 69, по вул. Джамбула, в місті Ужгород, повторно, з метою заволодіння чужим майном, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_9 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я наніс удар долонею руки в область потилиці ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю, ривком відкрито викрав гаманець вартістю 30 гривень, в середині якого знаходились: грошові кошти в сумі 725 гривень, а також посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_9 , контрольний талон на газове обладнання, талон попередження до посвідчення водія, технічний паспорт на транспортний засіб, протокол перевірки транспортного засобу, а також страховий поліс, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 755 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_8 зазначає, що під час розгляду зазначеної справи місцевим судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, за ч.2 ст.186 КК України вину ОСОБА_7 не доведено прямими, допустимими, переконливими та безспірними доказами.

Під час судового розгляду судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, передбачене п.5 ч.1 ст.412 КПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_9 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань.

Також захисник вважає, що висновки місцевого суду в оскарженому нею вироку не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника обвинуваченого на обґрунтування апеляційної скарги, прокурорів, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні всі зібрані у справі докази, відповідно до вимог ст.ст. 368,370,374 КПК України всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини справи, перевірив усі доводи обвинувачення і захисту, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, сформулював у вироку обвинувачення, визнане доведеним, виклав результати дослідження й аналізу доказів, зазначив мотиви, з яких визнав обвинуваченого винуватим, дав правильну оцінку показанням ОСОБА_7 , вирішив усі питання, що вирішуюжться судом при ухваленні вироку і належно вмотивував свої висновки.

При призначенні ОСОБА_7 покарання судом враховано передбачені статтею 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання обвинуваченим своєї вини.

Провівши судовий розгляд за відсутності потерпілого, суд діяв відповідно до ст.325 КПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_9 про час, дату та місце розгляду даного кримінального провадження Ужгородським міськрайонним судом був своєчасно та належним чином повідомлений у спосіб, передбачений статтею 135 КПК України, а також направив до цього місцевого суду заяву, яка надійшла 16.02.2016, згідно якої просив розглянути дану справу у його відсутності, повідомив також, що не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки викрадені у потерпілого речі повернуто (а.п. 68,95,105,106,110,117,152,186).

Наведені вище доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та необгрунтованість оскарженого вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: