Справа № 1-кп/593/63/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області
"26" липня 2018 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Обвинуваченого - ОСОБА_8

Захисника ( адвоката) - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №- 0000273 від 06 жовтня 2017 року про обвинувачення:

- - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, розлученого, утриманців немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18 червня 2014 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч. З ст.185, ч.2 ст. 263, ст. 395, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 29 жовтня 2014 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці; 24 лютого 2016 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч. З ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 13 квітня 2018 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі, - за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , 06 жовтня 2017 року близько 13 години, з метою справляння природньої потреби, зайшов через відчинені навстіж вхідні двері у під`їзд № 7 п`ятиповерхового будинку, до якого був вільний доступ та який не огороджений та не обладнаний засобами охорони, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на першому поверсі загального коридору, ОСОБА_8 побачив під сходовою кліткою велосипед марки «AVICD KOMBER BOY 24» комбінованих світло - зеленого та чорного кольорів та у цей час у нього виник злочинний умисел на його викрадення.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 06 жовтня 2017 року близько 13 години, перебуваючи у коридорі першого поверху під`їзду №7 п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету наживи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу умисно таємно викрав велосипед марки «AVICD KOMBER BOY 24» комбінованих світло-зеленого та чорного кольорів, вартістю 1527 гривень 83 копійки, що належить ОСОБА_5 . З викраденим велосипедом ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, отримавши реальну можливість ним розпоряджатися, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1527 гривень 83 копійки.

Такі дії ОСОБА_8 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім цього, 13 жовтня 2017 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у парку, що розташований по вул. Чорновола, м. Бережани, Тернопільської області, ОСОБА_8 зустрів свою родичку ОСОБА_7 , яка розмовляла по мобільному телефону марки «Nokia» модель «113», чорного кольору. У цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 13 жовтня 2017 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в парку, що розташований по вул. Чорновола, м.Бережани, Тернопільської області, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно попросив ОСОБА_7 надати йому мобільний телефон для тимчасового користування, для здійснення телефонного дзвінка, при цьому повідомив останній неправдиві відомості про те, що поверне мобільний телефон через декілька хвилин, хоча наміру повертати його власнику не мав. У свою чергу ОСОБА_7 , будучи впевненою у правильності та добросовісності дій ОСОБА_8 , не здогадуючись про його злочинні наміри, вийнявши сім-карту, добровільно надала останньому свій мобільний телефон марки «Nokia», модель «113», ІМЕЇ: НОМЕР_1 , чорного кольору. Отримавши у вказаний спосіб дане майно, ОСОБА_8 , утримуючи його при собі, місце вчинення злочину залишив, маючи реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_7 на загальну суму 173 гривні 17 копійок.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 листопада 2017 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у парку, що розташований по вул. Івана Франка, м.Бережани, Тернопільської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , у якого в руках побачив мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-C3322 (SEK)», комбінованих чорного та сірого кольорів. У цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 02 листопада 2017 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в парку, що розташований по вул. Івана Франка, м.Бережани, Тернопільської області, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно попросив ОСОБА_6 надати йому мобільний телефон для тимчасового користування, для здійснення телефонного дзвінка, при цьому повідомив останньому неправдиві відомості про те, що поверне мобільний телефон через декілька хвилин, хоча наміру повертати його власнику не мав. У свою чергу ОСОБА_6 , будучи впевненим у правильності та добросовісності дій ОСОБА_8 не здогадуючись про його злочинні наміри, вийнявши сім-карту, добровільно надав останньому свій мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-C3322 (SEK)», комбінованих чорного та сірого кольорів, ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 . Отримавши у вказаний спосіб дане майно, ОСОБА_8 , утримуючи його при собі, місце вчинення злочину залишив, маючи реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 254 гривні 17 копійок.

Такі дії ОСОБА_8 досудовим слідством кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Також, 10 листопада 2017 року близько 12 години 35 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на вул. Січових Стрільців, м. Бережани, Тернопільської області, побачив на дорозі біля огорожі господарства, що за адресою вул. Червона, 2, м. Бережани, Тернопільської області, велосипед типу «Україна» коричневого кольору. У цей час, у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 10 листопада 2017 року близько 12 години 35 хвилин, переслідуючи корисливу мету наживи, підійшов до огорожі господарства, що за адресою АДРЕСА_3 , де знаходився зазначений велосипед та переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, умисно таємно викрав велосипед з маркуванням «ХВЗ» типу «Україна», коричневого кольору, 1977 року випуску, номер 769840, вартістю 326 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_4 . З викраденим велосипедом ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на суму 326 гривень 67 копійок.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

28 грудня 2017 року в м.Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_8 з однієї сторони, за участі його захисника адвоката ОСОБА_9 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з другої сторони, у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_8 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_9 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України. За текстом угоди сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень так, як зазначено у обвинувальному акті та вказано вище. Згідно з угодою обвинувачений також повністю визнав свою вину у зазначених діяннях, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у їх вчиненні, а саме :

-за фактом вчиненого шахрайства стосовно потерпілого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - сторони погодилися на міру покарання ОСОБА_8 у виді 2 ( двох) років 6 ( шести) місяців обмеження волі;

-за фактом вчинення шахрайства стосовно потерпілої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України - сторони погодилися на міру покарання ОСОБА_8 у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців обмеження волі;

-за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України - сторони погодилися на міру покарання ОСОБА_8 у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України - сторони погодилися на міру покарання ОСОБА_8 у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Окрім цього, сторони угоди про примирення досягли згоди про те, що відповідно до ч.1 ст. 70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити термін покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також отримана згода обвинуваченого ОСОБА_8 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 28 грудня 2017 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання і дає свою згоду на призначення йому покарання, яке визначене у згаданій угоді про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 також просить затвердити дану угоду про примирення, наслідки якої їй також відомі й зрозумілі.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтвердили, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просять затвердити зазначену угоду, дають свою згоду на призначення обвинуваченому покарання, яке визначене в угоді про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілими та обвинуваченим. Одночасно просить суд, при вирішенні питання про можливість затвердження згаданої угоди та постановлення вироку, призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі; також вирішити питання про речові докази та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати по справі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У разі якщо в кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угода може бути укладена та затверджена лише з усіма потерпілими.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону. Сторонами угоди є обвинувачений та всі потерпілі у даному кримінальному провадженні.

Злочини, передбачені ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкцій ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдані збитки, обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин не встановлено. Поряд з цим суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних та корисливих злочинів, не став на шлях виправлення після відбування покарання раніше призначеного судом, а знову вчинив чотири умисні корисливі злочини. Відтак суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, не є можливими без ізоляції обвинуваченого від суспільства, а тому визначене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі обвинувачений повинен відбувати реально.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 за інкримінованими йому у даному кримінальному провадженні епізодами кримінальних правопорушень, покарання, узгодженого в такій угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 28 грудня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000273 від 06 жовтня 2017 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з однієї сторони та з іншої сторони підозрюваним ОСОБА_8 за участі його захисника адвоката ОСОБА_9 , відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше вчинивши злочини, передбачені ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, а тому діючи повторно, 06 жовтня 2017 року, близько 13 годин, перебуваючи у коридорі першого поверху під`їзду №7 п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав велосипед марки «AVICD KOMBER BOY 24», вартістю 1527 гривень 83 копійки, що належить потерпілій ОСОБА_5 , відтак його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше вчинивши злочини, передбачені ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, а тому діючи повторно, 13 жовтня 2017 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи у парку, що розташований по вул. Чорновола, м. Бережани, Тернопільської області, шляхом зловживання довірою отримав від потерпілої ОСОБА_7 її мобільний телефон марки «Nokia», модель «113», ІМЕЇ: НОМЕР_1 , чорного кольору, чим завдав потерпілій майнову шкоду в розмірі 173 гривні 17 копійок, відтак його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Суд також вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше вчинивши злочини, передбачені ч.2, ч.3, ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, а тому діючи повторно, 02 листопада 2017 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи у парку, що по вул. Івана Франка, м.Бережани, Тернопільської області, шляхом зловживання довірою отримав від потерпілого ОСОБА_6 його мобільний телефон «Нокія», чим завдав потерпілому майнову шкоду в розмірі 254 гривні 17 копійок, а відтак його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Окрім цього, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 , раніше вчинивши злочини, передбачені ч.2, ч.3, ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, а тому діючи повторно, 10 листопада 2017 року близько 12 години 35 хвилин, перебуваючи на вул. Січових Стрільців, м. Бережани, Тернопільської області, умисно таємно викрав велосипед «Україна» потерпілого ОСОБА_4 вартістю 326 гривень 67 копійок, відтак дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

За такими кримінальними правопорушеннями обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 грудня 2017 року у виді обмеження волі на строк три роки, яке слід відбувати реально.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільні позови по цьому кримінальному провадженню не заявлялися.

Витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування, слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні також встановлено, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості між начальником Бережанського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим ОСОБА_8 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_9 , укладену 12 квітня 2018 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 25 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за яке йому призначене узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 квітня 2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Час відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з дати реального виконання даного вироку суду. Як вбачається із змісту згаданого вироку, суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно, незаконно, повторно, без мети збуту, в період жовтня 2017 року придбав наркотичний засіб, в подальшому зберігав його, а 25 січня 2018 року його перевозив ( а.с.176-177).

На виконання зазначеного вироку, ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів 18 травня 2018 року ( а.с. 195).

Отже, з врахуванням доведених фактичних обставин щодо часу вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за цим (теперішнім) вироком, судом встановлено, що після постановлення вироку 13 квітня 2018 року, виявилося, що ОСОБА_8 є винним у вчиненні й інших злочинів, вчинених ним до постановлення такого вироку суду. А тому, остаточне призначення покарання за цим (теперішнім вироком суду), слід вчинити за правилами ч.4 ст. 70 КК України й при складанні покарань за сукупністю злочинів за вказаними вироками, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, в строк відбування остаточно призначеного ОСОБА_8 покарання, слід зарахувати покарання, яке відбуте ним за вироком суду від 13 квітня 2018 року, а саме: період з 18 травня 2018 року по день постановлення даного вироку суду (тобто 26 липня 2018 року), що складає 70 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 28 грудня 2017 року укладену в м.Бережани Тернопільської області між підозрюваним ОСОБА_8 з однієї сторони, за участі його захисника адвоката ОСОБА_9 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному 06 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000273.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України й призначити йому за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 грудня 2017 року покарання :

-за ч. 2 ст. 190 КК України (епізод шахрайства стосовно потерпілого ОСОБА_6 ) - у виді обмеження волі на строк 2 ( два) роки 6 ( шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України (епізод шахрайства стосовно потерпілої ОСОБА_7 ) - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 5 ( п`ять) місяців;

- за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 ) - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 ) - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Застосовуючи правила ч.4 ст. 70 КК України при призначення покарання за сукупністю злочинів за даним вироком суду та за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, які є призначені зазначеними вироками суду, визначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточно вважати засудженим обвинуваченого ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі на термін 3 (три) роки.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк остаточно призначеного судом покарання період з 18 травня 2018 року по день постановлення даного вироку суду (по 26 липня 2018 року включно), що становить 70 (сімдесят) днів.

Час відбування покарання за даним вироком суду рахувати ОСОБА_8 з 18 травня 2018 року.

Речові докази по справі:

-Велосипед марки «Україна» 1977 року випуску №-769840,- вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 ;

-Мобільний телефон марки «Nokia» модель «113», чорного кольору,- вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «GT-C3322 (SEK)»,- вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 ;

-велосипед марки «AВІCD 24 BOY KOMBER» комбінованих світло - зеленого та чорного кольорів, - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі:

- 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №-6-781/17 від 12 грудня 2017 року);

- 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 6-774/17 від 30 листопада 2017 року);

- 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №6-806/17 від 07 грудня 2017 року);

- 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 48 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок №6-846/17 від 12 грудня 2017 року).

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1