Справа № 541/1300/18
Провадження № 1-кс/541/480/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
19 червня 2018 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про поновлення строку арешту вилученого майна та накладення арешту на майно
ВСТАНОВИВ :
18 червня 2018 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про поновлення строків звернення з клопотанням про арешт вилученого майна, а також накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW» модель «520І» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » серійний номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2018 року за № 0000430 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2018 о 18.50 год. поліцейським СРПП №4 Миргородського ВП ОСОБА_4 в м. Миргороді, по вул. Гоголя, було зупинений автомобіль марки " BMW 520" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, з явними ознаками підробки.

Слідчим Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області 14 червня 2018 року, з добровільної згоди водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд транспортного засобу марки «БМВ» модель «520І» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » серійний номер кузова НОМЕР_2 . Під час огляду автомобіля виявлено механічні пошкодження кузова автомобіля в формі подряпин.

В ході огляду даного автомобіля водій ОСОБА_5 , надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 на гр. ОСОБА_6 у якому виявлені явні ознаки підробки.

Під час проведення огляду транспортного засобу його вилучено та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання автомобілів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34. Також в ході огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 на гр. ОСОБА_6 .

Вилучене майно слідчим визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню та винесено постанову від 14 червня 2018 року.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 5344 Регіонального сервісного центру МВС України в Полтавській області за транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 , значиться автомобіль БМВ 520І, номер кузова НОМЕР_4 , 1996 року випуску, власник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець м. Києва.

Також, даним аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України територіального сервісного центру 5344 регіонального сервісного центру МВС у Полтавській області, як і саме свідоцтво - фактично є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення, які використовувались для підроблення, викривлення даних та інформації для подальшого заволодіння грошовими коштами під видом легального продажу транспортного засобу, а також враховуючи, що останні потребують експертних досліджень та можуть містити сліди злочину, які можуть бути використані як доказ кримінальних правопорушень, передбачених КК України, з метою запобігання можливості їх приховування, зміни, та забезпечення проведення відповідних судових експертиз, а також виключення можливості витребування вказаного автомобіля власником для перешкоджання проведенню досудового розслідування, вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу необхідно піддати арешту.

Інформація, про транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_2 та його власника АІС «Автомобіль» та Єдиному державному реєстрі МВС не містяться.

Згідно із протоколом огляду від 14.06.2018, проведення огляду органом досудового розслідування було завершено о 19 годині 20 хвилин.

Тобто, не пізніше ніж 15.06.2017 року о 19 годині 20 хвилин, слідчий повинен був звернутися із клопотанням про арешт майна вилученого на підставі ст. 237 КПК України.
Той факт, що клопотання було підготовлено 15.06.2018 року, тобто на наступний день після проведеного огляду, останнім днем строку для подачі відповідного клопотання була п`ятниця, але для обґрунтованості своїх доводів у клопотанні про накладення арешту на майно з територіального сервісного центру №5344 в м. Миргород, Полтавської області отримано відповідь о 15 год. 55 хв. чим унеможливило направити клопотання до Миргородського міськрайонного суду у визначений процесуальний строк.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки зазначені речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вчиненні інших кримінальних правопорушень.
Вищевказані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як докази без яких неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні прокурор зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Власник автомобіля ОСОБА_6 та особа у володінні та користуванні якого перебуває автомобіль ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.
Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно ч. 6 ст. 115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Виходячи з положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Клопотання про арешт майна було подано до суду 18 червня 2018 року. Прокурором заявлена вимога про поновлення строку звернення з клопотанням про арешт вилученого майна у зв`язку з вищенаведеними обставинами.
Під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, слідчим суддею встановлено, що огляд місця події було завершено 14 червня 2018 року о 19 годині 20 хвилин, відповідно до протоколу огляду від 14 червня 2018 року, в ході якого вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Виходячи зі змісту протоколу огляду від 14.06.2018 прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, повинен був звернутися із клопотанням про арешт майна вилученого на підставі ст. 237 КПК України не пізніше ніж 15.06.2018 о 19 годині 20 хвилин.
Оскільки строк на подання клопотання після вилучення майна закінчився 15.06.2018 о 19 годині 20 хвилин, після закінчення робочого часу Миргородського міськрайонного суду 15.06.2018 о 16 годині 00 хвилини, а наступними за ним 16 та 17 червня 2018 року були вихідними днями, клопотання прокурором було подано наступного за ним робочого дня, тобто 18.06.2018.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що строк на подання клопотання прокурором було пропущено з поважних причин, відтак, є підстави для поновлення такого строку.
При розгляді клопотання по суті, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000430 від 14.06.2018 за ч.4 ст.358 КК України.
В ході якого під час огляду транспортного засобу 14.06.2018 його вилучено та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання автомобілів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34. Також в ході огляду вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 на гр. ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 14.06.2018 виявлені та вилучені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 115-117, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про поновлення строку звернення з клопотанням про арешт вилученого майна та накладення арешту на майно, задовольнити.
Поновити строк звернення з клопотанням про арешт вилученого майна як пропущений з поважних причин.
Накласти арешт на :
1) транспортний засіб марки «BMW» модель «520І» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » серійний номер кузова НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_6 , який знаходиться на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області;
2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1