Провадження № 1-кс/344/7246/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000003 від 15.02.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної залежності і хронічного алкоголізму в 2017 році організував на території м. Коломия та Коломийського району, Івано-Франківської області, декілька закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.

Враховуючи складність одноособового утримання великої кількості наркозалежних та алкоголіків, з метою реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_4 в 2017 році вступив у злочинну змову із жителями м. Маріуполь, Донецької області, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, які прагнучи мати засоби для існування шляхом отримання частини від отриманих від такої діяльності доходів, які складались з пожертв, активно брали участь у незаконному позбавлення волі осіб зазначеної категорії.

29.05.2017 ОСОБА_4 , діючи з відома інших співучасників групи, з метою вчинення злочинної діяльності, зареєстрував Благодійну організацію «Благодійний фонд «Милосердя Прикарпаття»», що за адресою м. Коломия, вул. Майданського, 9, а також створив реабілітаційні центри для розміщення яких підшукав та орендував приватні домоволодіння в м. Коломия за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , які призначені для тривалого чи короткострокового спільного проживання наркозалежних та алкоголіків з обмеженням особистої свободи, а саме позбавлення права на самостійне залишення цих закладів, що забезпечувалось організованою системою охорони з кола ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб, які здійснювали цілодобовий контроль за поміщеними до цих центрів мешканцями реабілітантами.

При цьому, ОСОБА_4 незаконно встановив для мешканців реабілітаційних центрів режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, притягнення проти волі до праці, позбавлення звичайного повноцінного харчування, нелюдського та такого, що принижує гідність поводження.

Так, в період часу з 24.09.2018 року по 25.09.2018 року ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, діючи з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, незаконно позбавивши волі ОСОБА_10 , шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань в наслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, свободі пересування, утримували потерпілого проти його волі за вказаною адресою.

25 вересня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку

ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. В ході обшуку затриманої особи

ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» 6S, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 із сімкартою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 .

Вище перелічений мобільний телефон із сімкартою, який вилучено в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні має значення речового доказу.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них, крім цього є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, є достатні підстави вважати, що зазначеним майном користувався та розпоряджався підозрюваний, оскільки він був безпосередньо вилучений в нього під час обшуку затриманої особи.

Враховуючи вище наведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2

ст. 146, ч. 2 ст. 149 КК України.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки «iPhone» 6S, золотистого кольору,

ІМЕІ НОМЕР_1 із сімкартою оператора мобільного зв`язку

ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину і може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone» 6S, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 із сімкартою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1