УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/2817/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 24 січня 2018 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Камінь Овруцького району Житомирської області, жительку АДРЕСА_1 , українки, громадянку України, з середньою освітою, незаміжню, пенсіонерку, не судиму,-
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначено покарання у виді 8 ( восьми) років позбавлення волі.
Відлік строку відбування ОСОБА_7 покарання обраховано, починаючи з 30 червня 2017 року.
Запобіжний захід тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_7 в ході досудового розслідування кримінального провадження, залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави 593,22 грн. процесуальних витрат на проведення судової криміналістичної експертизи.
Речові докази по справі: штани, футболку, шкарпетки ОСОБА_10 , а також штани та черевики ОСОБА_11 повернуто ОСОБА_10 ; сорочку та штани ОСОБА_7 повернуто останній; кухонний ніж, вирізи плівки зі столу в кількості 5-ти шт., ватний тампон зі змивом з поверхні лівої руки ОСОБА_10 , ватний тампон зі змивом з поверхні правої руки ОСОБА_10 , чистий ватний тампон, шматок тканини з плямами жовтого кольору, зрізи нігтів ОСОБА_10 , тампони зі змивом поверхні правої та лівої руки ОСОБА_7 , зрізи нігтів з її пальців, рушник вирішено знищити.
Згідно вироку суду 30 червня 2017 року близько 09 години 30 хвилин у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 по місцю проживання обвинуваченої ОСОБА_7 в с.В.Фосня Овруцького району між нею та батьком її співмешканця ОСОБА_11 під час спільного вживання алкогольних напоїв виникла сварка на побутовому грунті, в ході якої потерпілий ОСОБА_12 наніс обвинуваченій декілька ударів рукою у груди та обличчя, зразу після чого у ОСОБА_13 виник умисел убити останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, обвинувачена ОСОБА_13 , цілком усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, схопила до рук зі столу, що стояв поруч, кухонний ніж, лезом якого зі значною силою прикладення умисно нанесла один удар в область грудної клітини Сарнавського, заподіявши при цьому останньому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх спричинення у виді колото-різаної рани, що розташована по лівій боковій поверхні грудної клітини і проникла в плевральну порожнину по зонду, утворивши дефект між 6 і 7 ребром з наскрізним ушкодженням стінки перикарду та стінки лівого шлуночку серця, що ускладнилось масивною крововтратою, та легке тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани по тильній поверхні основного міжфалангового суглоба другого пальця правої кисті.
Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні грудної клітки з на рівні 6-го міжребер`я з пошкодженням лівого шлуночка серця, яке ускладнилось масивною крововтратою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити у бік пом`якшення, застосувавши ст.69 КК України. Посилається на те, що до ОСОБА_7 повинно бути застосовано ст.69 КК України, оскільки визнано пом`якшуючими обставинами її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активнее сприяння його розкриттю, протиправні дії, а саме: нанесення ударів та заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченій з побкупотерпілого ОСОБА_11 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення вперше, з непрямим умислом, має незадовільний стан здоров`я, являється потерпілою від наслідків аварії Чорнобильській АЕС 3-ї категорії.
В апеляційній скарзі прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої; ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити їй покарання у виді 9 років позбавлення волі. Стверджує, що визнаючи пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої, судом не враховано, що ОСОБА_7 вину визнала частково. Суд першої інстанції не врахував ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, особу обвинуваченої, яка вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, по місцю проживання характеризується посередньо, при цьому, як особа, яка схильна до зловживання алкоголем.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_7 додатково пояснила, що фактично визнає вину у нанесенні загиблому удару ножем, що потягло його смерть, щиро розкаюється у вчиненому. Зазначила, що такі її дії пов`язані були з неправомірною поведінкою ОСОБА_11 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння, почав її бити та душити, погрожувати вбивством, і у відповідь на вказані дії з його боку вона схопила ніж, який лежав поруч на столі, та вдарила його. При цьому вона розуміла, що б`є людину ножем, після цього злякалася, намагалася закрити рану, однак ОСОБА_11 помер. Вбивати його не хотіла. Крім того обвинувачена також пояснила, що такі сварки з погрозами та завданням їй тілесних ушкоджень відбувалися між нею та ОСОБА_11 неодноразово, тому вона злякалася. Просила врахувати ці обставини та пом`якшити їй покарання, бо вона пенсійного віку, ніколи не притягалася до кримінальної відповідальності, дуже жалкує про вчинене.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, наполягав на доводах, викладених в ній.
Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора не може бути задоволена, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і в апеляційних скаргах не оспорюється.
Що ж стосується питання призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає, що доводи захисника та обвинуваченої знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду вироку та обвинуваченій необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 115 КК України.
що призначене судом покарання є надто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а також його меті, визначеної кримінальним законом.
Так відповідно до положень ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненю нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Положеннями ст..69 КК України передбачено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за особливо тяжкий, тяжкий злочин або злочин середньої тяжкості призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Зазначених положень Закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі та призначив обвинуваченій надто суворе покарання, яке на думку колегії суддів не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, а також меті покарання, визначеної кримінальним законом.
Так судом при призначенні покарання вірно встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння його розкриттю, а також протиправні дії загиблого ОСОБА_11 у виді нанесення ударів та заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченій, обставину, що обтяжує покарання - вчинення нею кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, враховано ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і його тяжкі наслідки, а також особу винної, яка кримінальне правопорушення вчинила вперше, вчинила його з непрямим умислом, сімейний стан обвинуваченої, те, що вона по місцю проживання характеризується посередньо, але схильна до зловживання алкогольними напоями, являється потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ої категорії, думку потерпілого.
Разом з тим при аналізі усіх обставин, які впливають на призначення покарання обвинуваченій, судом помилково на думку колегії суддів зазначено про те, що обвинувачена свою винуватість у вчиненому не визнала, оскільки такий висновок суду суперечить встановленим судом же обставинам, викладеним у вироку, та поясненням ОСОБА_7 як в суді першої інстанції, так і при апеляційного перегляді провадження. Так при викладенні у вироку показань обвинуваченої судом зазначено, що остання вину у вчиненому правопорушенні визнала частково. В подальшому перед наведенням доказів в підтвердження вини ОСОБА_7 судом вже зазначено, що крім особистого визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_7 підтверджено відповідними доказами. Далі за текстом вироку суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої, навність якого, на думку апеляційного суду, неможлива без визнання обвинуваченою вини в інкримінованому їй злочині. Таким чином пояснення обвинуваченої про те, що вона не хотіла вбивати ОСОБА_11 в даному випадку не можна розцінювати як невизнання нею вини у вчиненому, а свідчить тільки про наявність в неї непрямого умислу на вчинення вбивства, що і було встановлено судом першої інстанції.
Крім того, говорячи про обставини, що пом`якшують покарання, слід додатково зазначити, що згідно висновку експерта №160 від 26.07.2017 року у обвинуваченої ОСОБА_7 виявлені досить суттєві тілесні ушкодження, завдані загиблим безпосередньо перед його вбивством, у вигляді синця в нижній частині правої щоки; синця в ділянці правого кута рота з переходом на праву гілку нижньої щелепи; синцях на обох половинах спини (справа та зліва); синця на лівій половині спини, в проекції лівої нирки; синця в проекції правої нирки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тобто, фактично такі неправомірні дії потерпілого ОСОБА_11 у дворі помешкання обвинуваченої, який до того ж був у стані алкогольного сп`яніння та неодноразово раніше вчиняв сварки з обвинуваченою, спровокували обвинувачену ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що місцевим судом визнано пом`якшуючою обставиною.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, навіть за наявності обтяжуючої обставини перебування обвинуваченої у стані алкогольного сп`яніння, та посередню характеристику особи обвинуваченої за місцем проживання, істотно зніжують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи пенсійний вік обвинуваченої, відсутність судимостей, те, що вона є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 3-ої категорії, а також враховуючи те, що метою покарання є не тільки кара, а й запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів, апеляційний суд вбачає підстави у відповідності до ст.ст. 409, 414 КПК України для зміни вироку суду в частині призначення покарання з призначенням ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 115 КК України .
З огляду на викладені вище обставини, не можуть бути задоволені апеляційні вимоги прокурора про посилення покарання обвинуваченій, і хоча посилання прокурора на тяжкість вчиненого нею злочину, посередню характеристику з місця проживання та наявність обтяжуючої обставини, є обгрунтованими, разом з тим вони не можуть бути, з огляду на викладене, безумовною підставою для відхилення доводів та вимог апеляційної скарги захисника та задоволення апеляційних вимог прокурора про признання обвинуваченій більш суворого покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженою - в той же строк та порядку с моменту отримання копії ухвали.

Судді: