В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2018 року м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 29 червня 2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, без визначеного місця проживання, обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В:
19 грудня 2017 р. близько 4 годин ранку ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, перебуваючи в відділі Державної лотереї «Срібна підкова», що розташований за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Крижанівського, 5, повторно, маючи намір на вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Lenovo S650» вартістю 855 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Після цього ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно раніше судимий. 19 грудня 2017 р. близько 4 годин ранку, перебуваючи в відділі Державної лотереї «Срібна підкова» за адресою м. Біла Церква, вул. Крижанівського, 5, таємно від оточуючих, з метою збагачення, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Lenovo S650» вартістю 855 грн., належного потерпілій. Після цього мобільний телефон продав, гроші потратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість майна, що викрав визнає, не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 185 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить суворо не карати, не позбавляти волі.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 , у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження установлено, що при вчинені злочину, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 раніше судимий 29 червня 2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Він не перебуває на обліку у лікарів психіатра, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголізму з 2017 р.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, що на переконання суду, свідчить про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, вперте небажання стати на шлях виправлення, характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь відділу з питань пробації відповідно до якої існує високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, дійшов висновку що необхідним і достатнім для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі у ближче до нижньої межі передбаченої санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (ст. 75 КК).

ОСОБА_4 раніше судимий 29.06.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Враховуючи викладене йому має бути призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України.

Цивільний позов, витрати на залучення експерта відсутні.

Речовий доказ: диск з інформацією, приєднаний до кримінального провадження, слід зберігати при кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався. Стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 370 ч.1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідження, яких судом визнано недоцільним відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході судового розгляду судом забезпечено ОСОБА_4 право на змагальний процес. Прийняте судом рішення, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 29.06.2017 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки один місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу фактичного його затримання після набрання вироку законної сили.

Речовий доказ: диск з інформацією, приєднаний до кримінального провадження - зберігати при кримінальному провадженні

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1