Справа № 539/856/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарандинці, Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

20.06.2017 близько 17 години 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 210430-20 державний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський в напрямку до м. Харків. Проїжджаючи 199 км. зазначеного автошляху та рухаючись в Лубенському районі Полтавської області водій ОСОБА_8 допустив неуважність, грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 (надалі Правила дорожнього руху України), тобто, маючи об`єктивну спроможність виявити перешкоду для руху не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та допустив зіткнення із автомобілем Опель Вектра державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , котрий здійснив вимушену зупинку на проїзній частині.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до даної дорожньо-транспортної події, пішохід ОСОБА_6 , котрий знаходився перед автомобілем Опель Вектра, отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої травми обох нижніх кінцівок з явищами травматичного та геморагічного шоку, закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, з розвитком в посттравматичному періоді невропатії малогомілкового нерву з вираженим парезом розгиначів пальців лівої стопи; травми правої нижньої кінцівки: закритого перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, відкритого перелому внутрішнього виростку правої стегнової кістки, відкритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній та середній третині зі зміщенням уламків та масивним дефектом кісткової тканини правої великогомілкової кістки, масивної розтрощеної рани правої нижньої кінцівки, з явищами в посттравматичному періоді некрозу шкіри та м`язів, тривалого не загоєння ран, з приводу чого було проведено оперативне втручання - ампутація правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини правого стегна, які, згідно висновку експерта № 785 е від 16.03.2018, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Згідно пунктів 2.1.2. та 2.1.3. м,о „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 492 від 17.10.2017р., в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 210430-20 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з

виникненням даної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 210430-20

державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , мав технічну можливість уникнути

даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 12.3

Правил дорожнього руху, який передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні кримінального правопорушення при вищевказаних обставинах не визнав, пояснивши, що влітку 2017 року точної дати він не пам`ятає, близько 17 години він повертався на власному автомобілі ВАЗ 2104 з дачі, яка знаходиться в с.Хитці, додому в м.Лубни. Коли наблизився до Мгарськго повороту в напрямку з м.Києва, то побачив людей та якусь здорову машину. Люди ходили біля місця аварії, однак дорогу ніхто не переходив. Далі він нічого не пам`ятає.

Він не гальмував, постілки ніхто йому не заважав рухатися. Чому його машина і за яких обставин опинилася в кюветі він не пам`ятає. Пам`ятає лише, як його помістили до карети швидкої допомоги та повезли в лікарню. Згодом, йому повідомили, що він травмував якогось чоловіка.

Алкоголь він взагалі не вживає, і тоді був тверезий. Вину не визнає, тому що він нічого не пам`ятає, і не здійснював наїзд на пішохода. Якщо ж пішохід бачив автомобіль, який їде на нього, то мав би відступитися.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 20.06.2017 року, він разом з товаришем ОСОБА_9 рухались на автомобілі останнього Опель-Вектра, він на пасажирському сидінні, а ОСОБА_10 був за кермом, і потрапили у незначну дорожньо-транспортну пригоду. Вони зупинились на узбіччі дороги, ввімкнули аварійну сигналізацію і позаду свого автомобіля поклали колеса з гіллям та штахетом, як попереджувальний знак. Спереду їх автомобіля, близько 3-х метрів, стояла фура. Після чого він вийшов із автомобіля і почав оглядати пошкодження його передньої частини в районі бамперу, з метою з`ясування, чи можливий подальший рух, чи ні, оскільки їм необхідно було повертатись додому. В цей час він почув звук гальм і відчув сильний удар в області ніг. Внаслідок цього удару, його закинуло під стоячий спереду автомобіль і він опинився під задніми колесами цього автомобіля. Потім підбіг його товариш, почав відкочувати свій автомобіль, щоб звільнити його з- під колес фури. Приїхала екстрена медична допомога і відвезла його до Лубенської лікарні. Після даної пригоди з обвинуваченим він не спілкувався, і своєї вини у тому що сталось, він не бачить, оскільки він знаходився спереду автомобіля, який стояв на узбіччі дороги.

- показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що в червні 2017 року він їхав автомобілем Опель Вектра з м. Київ в напрямку м.Харків. В районі с.Вільшанка він здійснив ДТП. Його машина стояла на узбіччі, а попереду неї вантажний автомобіль. Перед своїм автомобілем він поставив колесо та гілки і чекав працівників поліції для оформлення ДТП. З ним також знаходився пасажир ОСОБА_6 , який вийшов з автомобіля та знаходився поряд. Постільки в його автомобілі був пошкоджений передній бампер, він присів щоб його поправити і в цей час почув удар та побачив як між його автомобілем та фурою пролетів в кювет якийсь транспортний засіб . Де в цей час знаходився ОСОБА_6 він не бачив. Як в подальшому з`ясувалось, це був автомобіль ВАЗ 2103 під керуванням водія ОСОБА_8 . В той день погода була сонячною. В місці, де трапилася ДТП, ділянка дороги була заокругленою та добре проглядалася. Звук гальмування він не чув.

В той час коли автомобіль ОСОБА_8 вже знаходився в кюветі, він побачив ОСОБА_6 на капоті свого автомобіля, а сам автомобіль передньою частиною знаходився під фурою. Він відкотив автомобіль з під - фури на скільки міг. Після ДТП він не розмовляв з ОСОБА_8 , у нього був забій щелепи, як сказали медики і він був в шоці. Також не розмовляв про обставини ДТП і з ОСОБА_6 . Він не бачив момент ДТП та чи ходив, чи стояв ОСОБА_6 .

Згодом, за його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він розказував і показував про обставини ДТП. Сліди від гальмування на дорозі були лише від його автомобіля.

- показами експерта ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він проводив судову авто-технічну експертизу по даному кримінальному провадженню за постановою слідчого Лубенського ВП. Питання щодо порушення правил дорожнього руху пішоходом, в даному випадку потерпілим, у постанові слідчого не ставилось. При проведенні експертизи, він прийшов до висновку, що недотримання правил дорожнього руху обвинуваченим водієм транспортного засобу ВАЗ ОСОБА_8 знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля Опель-Вектра ОСОБА_9 він не вбачає причинного зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останнім було виставлено попереджувальний знак колеса із гіллям та штахетом, у світлий час доби, на відповідній відстані, який інші учасники дорожнього руху могли побачити завчасно, прийняти до уваги і вжити необхідні заходи для зниження швидкості та виконання маневру об`їзду перешкоди. З технічної точки зору встановлення водієм Опель-Вектра колес з гіллям та штахетом не було порушенням, оскільки належний попереджувальний знак аварійної зупинки повинен відбивати світло фар у темну пору доби, а дорожньо-транспортна пригода трапилась у світлу пору доби.

Також вина ОСОБА_8 підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця ДТП від 20 червня 2017 року, схемою пригоди та фототаблицею, в яких відображені відомості розташування транспортних засобів після скоєння ДТП. (а.с.134-153);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 липня 2017 року та схемою пригоди, згідно якого ОСОБА_9 розказав та показав про події ДТП, яка сталася 20 червня 2017 року (а.с.154-159);

- висновком судово-медичної експертизи № 175 від 11 липня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, гематоми в області щоки, обширної гематоми по передній поверхні грудної клітки, синців в області лівої реберної дуги по передній поверхні, по правій боковій поверхні шиї, по лівій боковій поверхні шиї, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по ліктьовій поверхні правого передпліччя в нижній третині, які утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при ударі об такий, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При госпіталізації ОСОБА_8 , була проведена проба "Алкотест -0,00%". (а.с.160-161).

- висновком судово-медичної експертизи № 785е від 16.03.2018 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої травми обох нижніх кінцівок з явищами травматичного та геморрагічного шоку :

закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, з розвитком в посттравматичному періоді невропатії малогомілкового нерву з вираженим парезом розгиначів пальців лівої стопи; травми правої нижньої кінцівки: закритого перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, відкритого перелому внутрішнього виростку правої стегнової кістки, відкритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній та середній третині зі зміщенням уламків та масивним дефектом кісткової тканини правої великогомілкової кістки, масивної розтрощеної рани правої нижньої кінцівки, з явищами в посттравматичному періоді некрозу шкіри та м`язів, тривалого не загоєння ран, з приводу чого було проведено оперативне втручання - ампутація правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини правого стегна.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Згідно пунктів 2.1.2. та 2.1.3. м,о „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надходження на стаціонарне лікування в Лубенську ЦРЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові - 20.06.2017 року.

Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої травми обох нижніх кінцівок, спричинені за умов дорожньо-транспортної пригоди, з наступними фазами травмування:

1) удар виступаючими частинами транспортного засобу, який рухається в область обох нижніх кінцівок та удар об поверхню нерухомого предмету;

2) здавлювання нижніх кінцівок між поверхнями нерухомого предмету та частинами автомобіля, що рухається. (а.с.163-168).

- висновком автотехнічної експертизи № 492 від 17 жовтня 2017 року, згідно якого в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-210430-20 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 , вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

В умовах заданої пригоди водій автомобіля ВАЗ-210430-20 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_12 , мав технічну можливість уникнення ДТП шляхом виконання ним вимог п.12.3. Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди, не вбачається.

В умовах заданої пригоди технічна можливість уникнути ДТП не залежала від односторонніх дій водія автомобіля Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , а цілком визначалася діями водія автомобіля ВАЗ-210430-20. (а.с.171-174).

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Суд відноситься критично, до показів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що якби він не наїхав на покришку з гілками, яке знаходилось на крайній правій смузі дороги, виставлене іншим водієм в якості попереджувального знаку аварійної зупинки, то ДТП не взагалі не сталося, оскільки : з показів свідка ОСОБА_9 , протоколу місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми пригоди, фототаблиці до протоколу місця ДТП вбачається, що вищезазначена покришка з гілками та пакетом, як попереджувальний знак аварійної зупинки, була виставлена водієм ОСОБА_9 близько за 40 метрів від розташованого на обочині аварійного автомобіля Опель Вектра; з протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю водія ОСОБА_9 , вбачається, що видимість на ділянці дороги, де сталося ДТП , до вказаної покришки, як знаку аварійної зупинки, склала - 190, 6 м., а видимість до задньої частини автомобіля Опель Вектра склала - 172, 6 м. Отже, на думку судового експерта сектору автотехнічних досліджень ОСОБА_11 та на думку суду, обвинувачений ОСОБА_8 мав технічну можливість своєчасно зреагувати та уникнути зіткнення з покришкою автомобіля і автомобілем Опель Вектра.

Суд вважає, що однією із причин виникнення ДТП також є те, що обвинувачений маючи поважний похилий вік на момент ДТП (80 років) та не маючи відповідну реакцію дій, не зміг своєчасно побачити перешкоду на дорозі та відповідним чином зреагувати.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує похилий вік останнього, що визнається судом пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст.66 КК України.

Обставин, що в порядку ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, - суд не вбачає.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, відношення до вчиненого кримінального правопорушення та його обставини і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_8 буде у виді позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів в межах санкції ч.2 ст.286 КК України .

Разом з тим, враховуючи похилий вік обвинуваченого, суд вважає, що є підстави для застосування ст.ст.75,76 КК України, оскільки виправлення останнього можливо без позбавлення його свободи.

Крім цього, бвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі п." ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" .

Суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 від покарання згідно ЗУ «Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав .

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 1 п. "ґ" Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 на момент вчинення злочину досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вчинив необережний злочин, який є тяжким, відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 20.06.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_8 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Крім цього, по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 217 251, 28 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. Вказаний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріальна шкода в розмірі 217 251, 28 грн. підлягає повному відшкодуванню, оскільки вказана шкода спричинена злочинними діями обвинуваченого, що підтверджується відповідними товарними чеками. Суд також вважає, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилась у тривалих моральних стражданнях, емоційному потрясінні, фізичному болі. Внаслідок ампутації правої ноги, потерпілий вимушений був повністю змінювати ритм свого життя, вживати додаткові заходи для організації свого життя. У зв`язку зі станом свого здоров`я, потерпілий був звільнений зі своєї роботи . Враховуючи вищезазначені обставини та беручи до уваги принцип розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду в 200 000 грн., які необхідно стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого .

По кримінальному провадженню маються витрати за проведення експертизи в сумі 988 гривень 70 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 від призначеного судом покарання звільнити.

Стягнути із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , інд.код НОМЕР_3 , - 217 251 гривню 28 копійок матеріальної шкоди та 200 000 гривень моральної шкоди, а всього 417 251 гривню 28 копійок.

Стягнути із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави 988 гривень 70 копійок витрат за проведення експертизи в кримінальному провадженні .

Речові докази по справі, а саме : автомобіль ВАЗ 210430-20 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м.Лубни по вул.Київській,2 повернути ОСОБА_8 , як власнику транспортного засобу;

- автомобіль Опель Вектра державний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м.Лубни по вул.Київській,2 повернути ОСОБА_14 , як власнику транспортного засобу .

Скасувати арешт на майно, який накладений на підставі відповідних ухвал слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2017 року, а саме : автомобіль Опель Вектра державний номер НОМЕР_2 та автомобіль ВАЗ 210430-20 державний номер НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1