Справа № 1-536/11
Провадження №1-в/522/166/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши подання начальника ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7) міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» ОСОБА_2 , про уточнення початку строку відбування покарання, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7) міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» ОСОБА_2 , про уточнення початку строку відбування покарання, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки виникають проблеми із обрахуванням строків.

Дослідивши подання та надані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України суд, який виніс вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2011 року ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 3 ст. 187 КК України - на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Разом з цим, постановив обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з 04 червня 2010 року, тобто з моменту фактичної його передачі на територію України.

11 жовтня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України зазначений вирок було змінено, у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_3 04 червня 2010 року був переданий Російською Федерацією українським правоохоронним органам у порядку тимчасової видачі для притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів на території України.

Виходячи зі змісту ст. 458 КПК України(1960) підставою для тримання під вартою на території України осіб, тимчасово виданих в Україну, є рішення компетентного органу іноземної держави про взяття особи під варту або призначення їй покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, суд встановив, що перебуваючи в Україні засуджений утримувався під вартою на підставі вироку Октябрьського районного суду м. Бєлгорода Бєлгородської області Російської Федерації від 02 грудня 2009 року.

Винесення будь-яких рішень щодо тримання під вартою осіб, тимчасово виданих в Україну, закон на час розгляду справи не передбачав.

Відповідно до ст. 338 КПК України(1960) початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі або виправних робіт, коли підсудний до винесення вироку не перебував під вартою, обчислюється з моменту приведення вироку до виконання. Коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою в цій справі, у строк відбуття покарання зараховується строк перебування під вартою.

За таких обставин, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, прийшла до висновку, що постановивши обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з 04 червня 2010 року, тобто з моменту фактичної його передачі на територію України, районний суд порушив указані вимоги закону, оскільки засуджений до винесення вироку не утримувалися під вартою в цій справі.

Та ухвалила вирок змінити, а саме строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

За таких обставин, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На момент розгляду вказаного подання, суду невідома дата приведення вироку до виконання.

Крім того, враховуючи що судом касаційної інстанції було ухвалено з якого моменту обчислювати строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 , та встановлено, що в установі, в якій засуджений відбуває покарання, перебуває його особова справа, яка має містити всі необхідні відомості та документи, для встановлення моменту приведення вказаного вироку до виконання, суд приходить до висновку, що вказаний вирок не потребує уточнення, так як уповноважені особи вказаної установи можуть самостійно встановити дату приведення вказаного вироку до виконання, яка і є датою початку строку відбування покарання засудженим ОСОБА_3 .

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 577 КПК України, час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.

Керуючись вимогами ст.ст. 5, 110, 369-372, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволені подання начальника ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7) міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» ОСОБА_2 , про уточнення початку строку відбування покарання, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Одеси через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

19.07.2018