У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "26" лютого 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, знезакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0005699 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, обвинувачених, які просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного:
відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень, викладених у п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.
Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.
Таке ж положення випливає з ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої ВРУ 17.07.1997 р., згідно з якою кожний хто обвинувачується у кримінальному правопорушенні має право бути негайно і детально повідомлений зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення проти нього. У разіпред`явлення не конкретного обвинувачення, що є порушенням права на захист, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування на підставі існуючого закону.

Рішення Європейського суду з прав людини вказує на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі стосовно якої порушено кримінальне провадження, зокрема, в п. 51 рішення від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» зазначено, що поняття обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється карного і попереджувального характеру.

Наведений перелік Рішень Європейського суду з прав людини щодо порушення презумпції невинуватості з боку правоохоронних органів не є вичерпним і свідчить про те, що дотримання презумпції невинуватості є вкрай важливим і недотримання якої є наслідком порушення п.2 ст.6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 року, ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до норм п.5, ч.2 ст.291 КПК України є неприпустимим, а розгляд кримінального провадження з подібними порушеннями КПК України судом першої інстанції з винесенням вироку тягне за собою скасування такого вироку та направлення справи на новий судовий розгляд.
Так ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України скасовано, у зв`язку з невідповідністю вимогам закону обвинувачення.
Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 30 квітня 2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР №0005699 від 12 травня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повертався прокурору для усунення порушень, зазначених в ухвалі Апеляційного суду м. Києва.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 зазначені вимоги належним чином не дотримано, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , містить лише формулювання підозри, висунутої їм, та фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням. Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у встановленому законом порядку не висунуте, а тому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають статус підозрюваних.
При цьому, суд враховує і те, що ст. 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, при цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, передбачених КПК України.

Виявлені судом вищезазначені порушення кримінального процесуального кодексу перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

За таких обставин, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Керуючисьст.ст. ст. ст. 3, 29, 177, 291, 314, 315, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0005699 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України - повернути прокурору.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: