У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2018 Справа №607/14352/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 28 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 28 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року скасувати.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 винесено постанову від 28.06.2018р. про закриття кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018р., у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.191 КПК України.

Постанову слідчого про закриття кримінального провадження вважає невмотивованою, необґрунтованою та незаконною за наступних обставин:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2018р., по кримінальній справі №607/5700/15-к, (кримінальне провадження №0000012 від 31.01.2015.), на прокурора прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 було покладено обов`язок повернути належні заявнику мобільний телефон марки «Кселомі мі 3» сріблястого кольору, з сім-картою, дві візитні картки лікаря стоматолога, два аркуші паперу з рукописним текстом, гаманець чорного кольору (шкіряний), грошові кошти в сумі 109 грн.

Зазначені вище речі були вилучені у заявника слідчим прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 під час проведення ним огляду місця події кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 02.02.2015р., який на дану дату був неуповноваженою особою здійснювати досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого здійснювалось таке вилучення. Надалі за наслідками розгляду клопотання слідчого ОСОБА_8 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на зазначені вище речі був накладений арешт.

Листом №17/7-336-16 від 09.02.2018р. прокурором ОСОБА_10 мене було повідомлено, що в слідчому відділі прокуратури Тернопільської області відсутня інформація про поміщення в камеру зберігання речових доказів прокуратури області гаманця чорного кольору (шкіряного), та двох аркушів паперу з рукописним текстом, які вилучені у заявника 02.02.2015р вході огляду місця події в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та про те, що слідчі слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якими проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000012 від 31.01.2015р. в прокуратурі області не працюють. Вказані речі-гаманець чорного кольору (шкіряний), та два аркуші паперу з рукописним текстом повернуто не було.

20 лютого 2018 року за результатами розгляду скарги від 11.02.2018р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено ухвалу, (справа №607/2579/18) якою зобов`язано прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Тернопільської області ОСОБА_11 внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення, з заяви скаржника про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.191 КК України.

Слідчим ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження проведено допити слідчих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 без присутності заявника та його захисника, а також без фіксації цих допитів з застосуванням технічних засобів, шляхом здійснення аудіо-відеозапису з одночасним складанням протоколів про їх хід і виконання.

В ході проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_6 не встановлено хто ж в кінцевому випадку з працівників прокуратури Тернопільської області ніс відповідальність за збереження вилученого у заявника та арештованого судом шкіряного гаманця фірми Calvin Klein, та двох аркушів паперу з рукописним текстом інтимного характеру, а відповідно міг привласнити ці речі, тим самим вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.191 КК України.

При цьому слідчим не враховано вимоги «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства Внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125, в якій визначено коло відповідальних осіб за зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та облік і порядок їх зберігання, та про яку заявник зазначав у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення та під час допиту в даному кримінальному проваджені.

В ході проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_6 не проведено допит працівника прокуратури Тернопільської області, і на якого згідно з наказом керівника даної прокуратури був визначеним відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи відповідно до п.14 розділу «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна» зазначеної вище Інструкції.

Про проведення допиту даного працівника заявник просив в своєму клопотанні від 16.03.2018р., про яке зазначив вище, і яке в повному обсязі було задоволено слідчим ОСОБА_12 .

Проведення даного допиту дало б можливість підтвердити, спростувати, або поставити під сумнів покази надані слідчим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час їх допиту та встановити хто ж в кінцевому випадку з працівників прокуратури був відповідальними за збереження гаманця та двох аркушів рукописного тексту і міг їх привласнити. Однак слідчим це не було зроблено. Натомість в обґрунтуванні закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_6 посилається на покази слідчих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як на такі які є правдивими та вказують про відсутність в їх діях ознак злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

В своїй постанові від 28.06.2018р. про закриття кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018р. обґрунтовуючи свою позицію щодо його закриття слідча ОСОБА_6 безпідставно посилається на ч.2 ст. 11 КК України, в якій зазначено що не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 не встановлено чи було взагалі кимсь вчинено діяння, формальна наявність злочину в якому була присутня і містила в собі всі ознаки складу даного злочину, а саме привласнення майна шляхом зловживання службовим становищем, про яке йдеться в заяві про вчинення кримінального правопорушення. А саме слідчим не встановлено та неідентифіковано конкретну особу або групу осіб яка вчинила/вчинили це діяння, та чи було таке діяння поєднане з зловживанням її/їх службовим становищем .

Слідча ОСОБА_6 постійно умисно приймає процесуальні рішення таємно без належного повідомлення учасників процесу, маніпулюючи датами та числом про його прийняття для того щоб полегшити собі роботу, чим порушують права потерпілого.

Виходячи з вище наведених обставин скаржник вважає, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000047 від 02.03.2018р., проведено неефективно з порушення вимог КПК України, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила, а також без дотримання вимог КПК України щодо реалізації прав наданих потерпілому і їх дотримання органом досудового розслідування.

Постанова слідчого відділення СУ ГУНН в Тернопільській області ОСОБА_6 від 28.06.2018р. про закриття кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КПК України, а саме заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог ст.91 KHK України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування мотивів її прийняття, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки.

З цих підстав скаржник просить скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 28.06.2018р. про закриття кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018р. та направити матеріали кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018р. до СУ ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у відсутності слідчого, відповідно до вимог п.3 ст. 306 КПК України.

Вивчивши в нарадчій кімнаті матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

Також встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області здійснювалось кримінальне провадження №0000047 від 02.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 28.06.2018 р. прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000047 від 02.03.2018 р., у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому із оскаржуваної постанови не вбачається проведення у кримінальному провадженні всіх необхідних слідчих дій, тому висновки слідчого не ґрунтуються на сукупності відомостей, які могли б бути ним отримані внаслідок виконання процесуальних дій в межах досудового розслідування, а тому висновок слідчого є передчасним.

В судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, не подано переконливих доказів, які б підтверджували висновки слідчого у оскаржуваній постанові.

Поряд з тим, заслуговують на увагу не спростовані під час судового розгляду доводи скарги щодо неповноти проведення слідчим необхідних слідчих дій, неналежної перевірки відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, інших визначених скаргою відомостей, що в даному випадку є об`єктивно необхідним для встановлення фактичних обставин справи.

Вважаю, що під час розгляду скарги не доведено обґрунтованість оскаржуваної постанови, висновки слідчого не узгоджуються із мотивувальною частиною оскаржуваної постанови, не проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивної істини, тому висновки слідчого є передчасними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови, слідчим в межах досудового розслідування проведено лише допити ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , жодних слідчих дій не здійснено для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Разом з тим, слідчий дійшов до висновку про закриття кримінального провадження, посилаючись на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відсутність в останніх умислу, корисливого мотиву, що є не прийнятним з огляду на засади кримінального провадження, а саме, вимогам, встановлених ст.9 КПК України. Також, слідчий суддя вважає, що посилання слідчого на ч.2 ст.11 КК України, як підставу для закриття кримінального провадження є необґрунтованим.

Слідчий суддя з`ясувавши всі обставини справи на підставі доданих до скарги додатків, оглянутих під час розгляду скарги матеріалів кримінального провадження прийшов до переконання про те, що неповно проведено досудове розслідування, не з`ясовані об`єктивно всі обставини даного кримінального правопорушення, що суперечить принципу повного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження, а прийняте слідчим рішення не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Відповідно до п. п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про необґрунтованість постанови слідчого знайшли підтвердження під час розгляду, доведені сукупністю досліджених доказів, є переконливими, тому постанову слід скасувати та направити кримінальне провадження до СУ ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування, під час якого слід визначити повний обсяг слідчих дій і після їх проведення прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 28 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року задовольнити.

Постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 28 червня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року скасувати.

Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року направити до СУ ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000047 від 02 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1