Справа № 368/982/18
Провадження № 1-в/368/103/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
та його захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання в.о. начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камянець Подільський Хмельницької області, освіта вища, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області засуджений 01 лютого 2016 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2016 р. зараховано в строк попереднього ув`язнення з 01.01.2016 р. по 10.03.2016 р. у відповідності до ст.. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання 01.02.2016 року.
Кінець строку покарання 23.12.2019 року.
1/2 строку покарання 23.12.2017 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицької виправної колонії (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що засуджений ОСОБА_5 прибув у ДУ «КВК (№ 115)» 11 травня 2016 р. та працевлаштований робітником на дільниці майстерні по розпиловці деревини. За час відбування покарання характеризується позитивно, завдану роботу виконував добросовісно, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно. Так за час перебування в місцях позбавлення волі має: п`ять заохочень та чотири дисциплінарні стягнення, які зняті та погашені в установленому законом порядку.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який заперечив проти поданого подання, думку представника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області, який підтримав подане подання, думку захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 , який подання підтримав та просив його задовольнити, думку засудженого ОСОБА_5 , який підтримав подання колонії, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області засуджений 01 лютого 2016 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.03.2016 р. зараховано в строк попереднього ув`язнення з 01.01.2016 р. по 10.03.2016 р. у відповідності до ст.. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, даний вирок набрав законної сили 10.03.2016 року.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 02.02.2016 року, в т.ч. у ДП «Кагарлицька ВК-115» - з 11.05.2016 року.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 характеризувався по різному, а саме:
?у характеристиці від 04.05.2017 р. (а.с. 72-73) поведінка засудженого не стабільна, проявляє себе по різному, не став на шлях виправлення;
?у характеристиці від 28.12.2017 р. (а.с. 107-108) намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, проявляє себе по різному, не став на шлях виправлення;
?у характеристиці від 05.07.2018 р. (а.с. 149-150) засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, довів своє виправлення.

Окрім того, засуджений має чотири дисциплінарних стягнення, а саме:
?2 догани: 15.11.2016 р. виявлено та вилучено мобільний телефон; 09.06.2017 р. користувався соціальною мережею «Однокласники»;
?2 суворі догани: 17.02.2017 р. виявлено та вилучено мобільний телефон; 06.07.2017 р. виявлено та вилучено спиртні напої, а саме: 1,25 л пива «Львівське».

Після вивчення матеріалів особової справи стало відомо, що крім застосованих до засудженого дисциплінарних стягнень з ним проводились ще й дві виховні бесіди, про що свідчать рапорти, а саме: № 411 від 04.10.2016 р. (а.с. 36), № 56 від 08.02.2017 р. (а.с. 62).

Проте, засуджений ОСОБА_5 має п`ять заохочень, а саме:
?30.06.2016 р. за активну участь у спортивно масових заходах під час проведення «День відкритих дверей»;
?18.08.2016 р. за сумлінну поведінку та ставленням до праці на МТФ;
?29.09.2017 р. за добросовісне відношення до праці на контрагентському об`єкті ТОВ «Візит»;
?29.03.2018 р. за сумлінну поведінку в ставлення до праці на МТФ;/
?21.06.2018 р. за сумлінну поведінку і ставленням до праці на дільниці майстерні по розпиловці деревини.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
За час перебування засудженого ОСОБА_5 у ДП «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» згідно довідки з бухгалтерії ДП «Кагарлицька виправна колонія № 115» вбачається, що лише на користь потерпілого відшкодовано 3868,11 грн. та на користь держави 243,35 грн.
Згідно психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_5 , 1981 року народження, від 10.04.2017 року вбачається, що засуджений спокійний і врівноважений, трохи повільний, але зате завзятий і наполегливий в роботі, він може довго розгойдуватися, але потім довго і наполегливо працювати. Його душевний стан зрозуміти нелегко, так як зовні він скупиться на прояв емоцій і почуттів. Навіть в стан гніву приходить дуже довго, як би вирішуючи всередині себе: сердитися йому чи ні. Повільний, схильний до бездіяльності, оскільки довго вирішує і обмірковує за що і як йому взятися. Він рідко висловлює свої емоції і почуття, частіше віддає перевагу побути на самоті. Спроби вивести його з рівноваги виявляться провальними. Все, за що б не взявся засуджений, буде зроблено «на совість». Він ніколи не кидає почату справу. Стосовно інших, не пред`являє будь-яких завищених вимог. Тому і не чекає від людей нічого особливого і дивного. Рекомендації щодо виховної роботи із засудженим: проводити бесіди профілактичного та індивідуального характеру; засуджений не може працювати в умовах дефіциту часу, йому потрібний індивідуальний темп, його не можна підганяти, він сам розрахує свій час і зробить справу не тиснути, тому що під тиском він лише стає ще більш незграбним і пасивним; слід наполегливо використовувати завбачливі настанови на будь яку діяльність, яку йому потрібно виконати, здійснювати докладний інструктаж; залучати його до цікавої діяльності, що розвиває почуття, емоції й змінює віру у власні сили.
Окрім того, був випадок, коли засуджений ОСОБА_5 відмовився від працевлаштування, що підтверджується актом про відмову від працевлаштування від 24.11.2017 р.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії 05.07.2018 року вбачається, що за період перебування в колонії засуджений чотири рази допустив порушення вимог режиму відбування покарання. Після проведеної з ним додаткової виховної роботи почав змінювати в кращу сторону своє ставлення до відбування покарання, усвідомив помилковість своїх суджень, поведінка засудженого стала більш право слухняною та стабільною. Працевлаштований різноробочим на дільниці майстерні. Пять раз заохочувався. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. 28.12.2017 р. розглядалося питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 . УДО, згідно ст.. 81 КК України комісією установи було відмовлено у застосуванні даної пільги в зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення. На даний час засуджений ОСОБА_5 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці, пройшов курс підготовки до звільнення. Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення.
Державною установою «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» до суду не надано доказів, що засуджений ОСОБА_5 своєю добросовісною поведінкою і відношенням довів виправлення. Тобто, умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає, тому у задоволенні подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1