Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/969/18
провадження 1-в/215/107/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2018 року Тернівський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 ,

представника Тернівського

РВ з питань пробації м. Кривого Рогу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році,

в с т а н о в и в:
У березні 2018 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році, в якому він вказує, що має двох неповнолітніх дітей та вважає, що підпадає під дію вказаного закону, а тому просив звільнити від подальшого відбування додаткового покарання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував вказавши, що Закон України Про амністію у 2016 році підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня набрання чинності, однак із заявою про застосування закону засуджений звернувся у березні 2018 року, тобто з порушенням строку, а тому вказаний Закон не може бути застосований до нього.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та його захисник, підтримали подану заяву, повідомили про обізнаність наслідків застосування Закону України Про амністію у 2016 році, просили заяву задовольнити.

Представник органу пробації у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заслухавши думку прокурора, вислухавши пояснення засудженого та його захисника, представника Тернівського РВ з питань пробації м. Кривого Рогу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 11 даного Закону, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.06.2017р., вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000238 від 14.04.2016р., відносно ОСОБА_6 , якого визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишено без змін.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження: серія НОМЕР_1 від 29.06.2011р.; серія НОМЕР_2 від 04.12.2013р.

Доказів того, що ОСОБА_6 позбавлений батьківських прав щодо дітей, суду не надано.
Отже, засуджений має двох малолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років та щодо яких він батьківських прав не позбавлений.
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_6 судом не встановлені.
Відповідно до ст. 18 Закону України Про амністію у 2016 році цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Зі змісту закону вбачається, що тримісячний строк - це строк, визначений виключно для виконання Закону, й застосування Закону в часі не обмежує.
Закінчення тримісячного строку на виконання Закону в жодному випадку не є перешкодою чи забороною для його застосування в майбутньому щодо осіб, які вчинили злочин до набрання Законом чинності включно.
За таких обставин посилання прокурора, що амністія щодо ОСОБА_6 не може бути застосована у зв`язку із закінченням визначеного ст. 18 Закону України Про амністію у 2016 році не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році, а саме п. «В» ст. 1 цього Закону підлягає задоволенню, оскільки наявні достатні підстави для цього.
Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1185-VII від 22.12.2016 р., суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , звільнити від відбування додаткового покарання призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.04.2017р. у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000238 від 14.04.2016р, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі п. «В» ст. 1 Закону України № 1185-VII від 22.12.2016 р. «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її проголошення через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: