У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2018 Справа №607/16199/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000436 від 20.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, із клопотанням про арешт автомобіля Range Rover р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , жителю Республіки Польща. З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження за № 0000436 від 20.08.2018р., дослідження усіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, а відтак проведення необхідних експертиз автомобіля, просить дозволити його зберігання на території майданчика Тернопільського районного відділення поліції ГУНП України в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Степова, 45, на термін, який необхідний для проведення таких експертиз.

В судове засідання ні прокурор, ні особа яка подала клопотання - старший слідчий СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 не з`явлися з невідомих на те причин, хоча про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Так згідно вимог ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме в розумінні ч.1 ст.98 КПК України збереження матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Стаття 28 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

З аналізу вищевказаних норм КПК України випливає, що участь сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, в даному випадку слідчого, є обов`язковою.

Приймаючи до уваги встановленні обставини щодо неявки слідчого в судове засідання та не підтримання даного клопотання прокурором, приходжу до висновку, що особа, яка подала клопотання чи його представник неналежним чином використовує надані КПК України права та виконує обов`язки, чим порушується принцип диспозитивності кримінального провадження з приводу обґрунтування, доведеності та підтримання клопотання.

Зазначені дії сторони кримінального провадження, яка подала клопотання щодо неявки в судове засідання унеможливлюють у розумні строки розглянути його клопотання, яке здійснюється за його участю в судовому засіданні, в якому він обґрунтовує та підтримує клопотання, що на думку слідчого судді, свідчить про його не підтримання заявником. Тому, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому, обґрунтованість самого клопотання, доведеність викладених в ньому обставин слідчим суддею в даному випадку не досліджується і не встановлюється.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - відмовити.

Головуючий суддяОСОБА_1