Справа номер №303/1391/18
Провадження №1кс/303/1444/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2018 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2018 року за №0001306,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням щодо накладення арешту на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 , мотивованим наявністю обґрунтованої підозри вважати, що дане майно набуто злочинним шляхом та являється предметом злочину, відомості про який внесено 04.01.2018 року до ЄРДР за №0001306 (кваліфікація ч.1 ст.190 КК України). З метою позбавлення можливості відчуження даної квартири, яку визнано речовим доказом як об`єкта злочинних дій, та для збереження даного майна просить задоволити клопотання.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Подане клопотання підтримав, просив його задоволити.
Власник майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, їх неявка, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Судом встановлено, що Мукачівським РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Як слідує з наявних матеріалів досудове розслідування проводиться за заявою ОСОБА_6 щодо громадянина на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які, ввівши в оману його, ОСОБА_6 , здійснили незаконні дії стосовно квартири АДРЕСА_1 , після чого розпорядилися належною йому квартирою.
Відповідно до договору купівлі продажу вищевказаної квартири 30.09.2016 року ОСОБА_8 , який діє від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 продали квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру, власниками були чотири особи, в тому числі ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_9 , який, відповідно до пояснень наданих ОСОБА_6 під час допиту як потерпілого, не вміє читати та писати та виїхав у вересні 2014 року до Угорщини, а відтак не міг підписати договір купівлі-продажу. Окрім цього ОСОБА_6 пояснив, що наміру продавати квартиру він не мав, хотів обміняти її на двохкімнатну, а грошима, які б залишилися розплатився з ОСОБА_7 , який погодився йому допомагати у оформленні квартири після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
З інформації з Державного реєстру речових прав щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_1 , на даний час є ОСОБА_4 .
З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку щодо обґрунтованості підозри вважати, що вищевказана квартира відчужена поза волею власників, а відтак була об`єктом кримінально протиправних дій, а тому відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до постанови заступника начальника СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 17.07.2018 року квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом по кримінальному провадженню №0001306 від 02.12.2017 року.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка визнана речовим доказом в кримінальному провадженні є необхідним для збереження речового доказу, проведення відповідних слідчих дій та запобігання ризику відчуження майна, а тому приходжу до висновку щодо необхідності накладення арешту на квартиру у спосіб заборони її відчуження, так як таке втручання у право власності ОСОБА_4 , який придбав квартиру за договором купівлі продажу є виправданим та водночас не є надмірним.
Керуючись ст.ст. 107, 110, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , шляхом заборони її відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1