ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/173/18 Номер провадження 11-кп/814/266/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000029 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:
26.09.2016 Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В порядку ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного 6 вересня 2016 року Полтавським районним судом Полтавської області і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрано у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого ОСОБА_7 під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 16 травня 2018 року із визначенням обвинуваченому ОСОБА_7 розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 15 травня 2018 року складає 26 430 грн. 00 коп..
Із зазначенням, що у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, до набрання вироком законної сили, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 1144 грн. 44 коп. судових витрат на проведення судових експерптиз по справі.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що, він 3.02.2018 приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на другому поверсі під`їзду № 2, багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_2 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому ОСОБА_9 дитячі санчата, бордового кольору, вартістю 250 грн., завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди у вказаній сумі.
Також, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні діяння, 3.02.2018 о 22 год. 00 хв., на першому поверсі під`їзду № 2, багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_2 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав належний потерпілій ОСОБА_10 велосипед з відкритою рамою зеленого кольору марки Люкс, вартістю 960 грн., завдавши таким чином потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 3.02.2018 о 22 год. 20 хв., на території господарства належного потерпілому ОСОБА_11 , по АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав належні вказаному потерпілому 8 шт. металевих труб, загальною вагою 30,4 кг, вартістю 168 грн. 72 коп. та 13 шт. алюмінієвих виробів, загальною вагою 8,4 кг, вартістю 226 грн. 08 коп., завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди у загальній сумі 394 грн. 80 коп.
Вказаним викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд.
Загальна сума викраденого майна обвинуваченим ОСОБА_7 склала 1604 грн. 80 коп..
В апеляційній скарзі обвинувачений, просить вирок суду змінити, зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24.04.2018.
Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого в підтримку своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні повторного, таємного викраденні чужого майна (крадіжка), за який його засуджено, та призначене ОСОБА_7 покарання учасниками не оскаржується.

Тому з огляду на приписи ч.1 ст. 404 КПК України колегія суддів не перевіряє судове рішення щодо ОСОБА_7 у цих частинах.
Щодо вимог ОСОБА_7 про зарахування йому в строк покарання строку перебування під вартою, слід зазначити наступне.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

З матеріалів провадження, що не оспорюється обвинуваченим, вбачається, що ОСОБА_7 усі злочини вчинив 3.02.2018, під варту його взято вироком суду 16.05.2018.
Тобто, ОСОБА_7 вчинив злочин та його взято під варту після 21 червня 2017 року, тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), а саме попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Така позиція колегії суддів узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018.
З огляду на вказане, вимоги, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого не узгоджуються з чинним законодавством, через це підстав для скасування чи зміни вироку суду, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду Полтавської області від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4