ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/44/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/4894/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського капеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003481 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003481 та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2018 року без визначення застави. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та, враховуючи особу підозрюваного, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року скасувати та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
В апеляційній скарзі захисник вказує на необгрунтованість визначених в судовій ухвалі, оскільки підозрюваний не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тривалий час проживає на території України, не має наміру ухилятися від проведення слідчих дій, вказує, що свідки вже допитані, тому підстав вважати, що підозрюваний може вчинити на них вплив немає. Вважає, що висновки сторони обвинувачення є припущеннями.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги. Як вбачається зі змісту клопотання, в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003481 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 21.09.2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Органом досудового розсліування встановлено, що 7 вересня 2018 року близько о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходився на вокзалі станції Харків-Пасажирський на Привокзальній площі, 1 в м. Харкові разом з ОСОБА_9 . В ней час ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 побачили потерпілого ОСОБА_11 та покликали його поговорити, після чого відвели його у місце неподалік готелю "Експерс" розташованого за адресою: м. Харків, Площа Привокзальна, 1. В ході розмови у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_10 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку голову потерпілому ОСОБА_11 від отриманого удару потерпілий впав на землю, вдарившись головою. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 нанесли по одному удару ногами в ділянку голови потерпілого ОСОБА_11 , від отриманих ударів потерпілий втратив свідомість, після чого ОСОБА_8 разом ОСОБА_9 нанесли по два удари долонею в ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Підстав вважати безпідставною підозру, повідомлену ОСОБА_8 у апеляційного суду немає, про її обґрунтованість свідчить зміст протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , та зміст протоколу пред`явлення особи для впізнання. При цьому, апеляційний суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Не бажаючи спростувати зміст повідомленої підозри, ОСОБА_8 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання свідчень. Колегія суддів вважає доведеними ризики, встановлені органом досудового розслідування, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний є громадянином іншої держави, на території України міцних соціальних зв`язків не має, не працює, що ускладнить контроль за його процесуальною поведінкою у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину в групі з іншою особою. Вказане свідчить про особливу зухвалість злочину та його підвищену суспільну небезпеку. Крім того, підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на вплив на свідка, яка була присутня під час подій 07.09.2018 року та бачила як двоє чоловіків наносили потерпілому удари. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оскільки інших даних, які б спростовували обгрунтованість повідомленої підозри, матеріали клопотання не містять, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеними, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: