Справа № 438/543/18
Номер провадження 1-кп/438/90/2018
В И Р О К
Іменем України

22 серпня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000182 від 05 квітня 2018 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадяна України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України,

та стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою_освітою, не одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 04 квітня 2018 року близько 17 год. 40 хв., за попередньою змовою групою осіб спільно із не встановленою досудовим слідством особою, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по вул. С.Бандери м. Борислава Львівської області, шляхом розхитування демонтували трубу, вартістю 556 гривень 50 копійок, довжиною 9 метрів, діаметром 60 міліметрів з недіючого трубопроводу свердловини №1705, інвентарний № 21044, що відноситься до греблі НПЗ-4, яка належить ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз» та підготували трубу для викрадення, перемістивши її, однак з причин, що не залежали від волі не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені працівниками охорони ТОВ «Секьюрайті».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю щиро розкаявся у скоєному, та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що 04 квітня 2018 року після обіду перебували разом із обвинуваченим ОСОБА_4 в його гаражі. Ближче 17 години до них підійшов ОСОБА_7 та запропонував забрати нічийну трубу та здати на металобрухт. Відповідно обвинувачені погодились. Прибувши на місце, а саме вул. С.Бандери м. Борислава Львівської області, розуміли що чиніть крадіжку металевої труби довжиною близько 9 метрів, діаметром 60 міліметрів, яка не була під належною охороною. Проте крадіжку не вчинили, тільки встигли перемістити трубу на незначну відстань, оскільки їх затримали працівниками охорони ТОВ «Секьюрайті». Просить суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема надав суду аналогічні покази, показанням обвинуваченого ОСОБА_3 . Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості,

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є раніше несудимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, майнової шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, думку представника потерпілого про обрання м`якого покарання, беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як низький, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді обмеження волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Далі, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості,

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, який є раніше несудимий, має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, не працює, майнової шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, думку представника потерпілого про обрання м`якого покарання, беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як низький, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді обмеження волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття покарання у виді обмеження волі і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Борислава Львівської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази: СД диск із відео записом слідчого експерименту від 07.05.2018, визнаного речовим доказом постановою про визнання предмета як речового доказу від 07 травня 2018 року залишити при матеріалах справи, металеву трубу визнано речовим доказом постановою про визнання предмета як речового доказу від 05 квітня 2018 року, передану на зберігання потерпілому ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Бориславнафтогаз», - повернути володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1