ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/242/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №644/605/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 18.03.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.; 14.05.2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353 КК України до 4-х років позбавлення волі; 10.12.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 4-х років позбавлення волі; 29.12.2016 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.353, ч.1 ст.70, ч.4. ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, 14.07.2017 року звільнений за відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, і йому призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

за ч.2 ст.190 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 03.12.2017 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_8 разом із потерпілою ОСОБА_9 знаходився на зупинці громадського транспорту, що розташована на перехресті пр.Московського та вул.12 Квітня в м.Харкові, де намагались викликати таксі. В цей час, ОСОБА_8 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, попрохав у ОСОБА_9 її мобільний телефон під приводом подзвонити до служби таксі, заздалегідь знаючи, що повертати мобільний телефон він не буде. ОСОБА_9 , не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_8 , будучи введена в оману та впевнена в добросовісності його дій, передала ОСОБА_8 свій мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А7000», вартістю 1748 гривень 33 копійки.

Після чого ОСОБА_8 , під надуманим приводом, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1748 гривень 33 копійки.

Крім того, 04.12.2017 року близько 23 години, ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи з метою протиправного збагачення, вирішив таємно заволодіти чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 , задрімав на лавці, викрав з кишень вдягнутої на останньому куртки мобільний телефон марки «Asus» моделі «ZenFone ZC550KL» вартістю 2564 гривень, та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «603» вартістю 642 гривні, після чого, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 3206 гривень.

Крім того, 12.12.2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_8 , прямуючи у напрямку будинку № 14, розташованого по вул.Миру у м.Харкові, біля центрального входу в РАЦС Індустріального району, який розташований за адресою: м.Харків, пров.Миру, 3, побачив раніше незнайомого йому чоловіка - ОСОБА_11 , який стояв біля центрального входу зазначеної будівлі та розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його у правій руці. В той же момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння телефоном ОСОБА_11 шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 попросив у потерпілого ОСОБА_11 належний останньому мобільний телефон начебто для здійснення телефонного дзвінка.

ОСОБА_11 , не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_8 , будучи впевненим в добросовісності його дій, добровільно передав останньому мобільний телефон марки «S-tell» модель «S5-01» в корпусі чорного кольору, вартістю 472 грн. 40 коп.

Отримавши телефон, ОСОБА_8 , створив у ОСОБА_11 невірне уявлення про подальшу долю мобільного телефону, шляхом обману з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 472 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі. Вказав, що на досудовому слідстві йому не була вручена копія обвинувального акту. Звертає увагу, що потерпілий в суді просив не позбавляти його свободи, його дружина перебуває у стані вагітності, мати пенсійного віку має проблеми зі здоров`ям, вказані особи потребують допомоги. Зазначив, що визнав свою вину, щиросердно розкаявся.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляцію ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.
Правова кваліфікація та обґрунтованість засудження обвинуваченого за даним вироком учасниками розгляду не оспорюється.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення покарання та дотримання прав обвинуваченого, про порушення яких ним зазначено в апеляційній скарзі.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_8 , який раніш неодноразово судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнав визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, районний суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за кожним із складів злочинів та за їх сукупністю у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, з чим погоджується й апеляційний суд.
При цьому, покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі призначено у мінімальних межах санкції статті, а за ч.2 ст.190 КК України - наближене до мінімальної межі покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією статті.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи наведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про неможливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.
Наявність у обвинуваченого матері, що має проблеми зі здоров`ям, дружини, що на дату написання апеляційної скарги перебувала у стані вагітності, документально не підтверджено, хоча обов`язок доведення такої обставини КПК України покладено на сторону захисту, та у будь-якому разі не є достатніми підставами для зниження розміру призначеного покарання та звільнення від його відбування. Інші дані про особу обвинуваченого та обставина, що пом`якшує покарання були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Наведене спростовує доводи апеляції обвинуваченого в цій частині, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають.
Довід обвинуваченого про неотримання копії обвинувального акту на досудовому слідстві спростовується розписками ОСОБА_8 від 26.01.2018 р. та від 26.03.2018 р. про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с.10, 63).
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: