20.11.2017
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003214 від 13 червня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кишинів, Р. Молдова, громадянки України, заміжньою, з базовою початковою освітою, маючої на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 в період часу з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 знаходячись у салоні громадського транспорту трамваю сполучення № 28 по маршруту руху від зупинки громадського транспорту вул. Ольгієвська-Манежна до зупинки вул.Пантелеймонівська-Канатна, помітила невідому їй жінку, в цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Діючи в результаті раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись у салоні зазначеного трамваю № 28, а саме біля середніх вхідних дверей трамваю, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до потерпілої ОСОБА_5 ближче, та правою рукою дістала з сумки жіночий гаманець коричневого кольору з різнокольоровими вставками, в якому знаходились грошові кошти. Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тримаючи гаманець у руках, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_3 , заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 550 гривень, із розрахунку, що вартість гаманця склала 305 гривень, грошові кошти, що знаходились у гаманці в сумі -245 гривень.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_3 , заподіяла потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальний збиток у сумі 550 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, проте надала заяву, в якій просить кримінальне провадження слухати без її участі.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , провину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, та підтвердила обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаялася.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, який вчинила ОСОБА_3 , віднесений до категорії злочину середньої тяжкості.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, наслідки, які настали в результаті вчинення злочину, дані про особу ОСОБА_3 , яка раніше не судима, маюча на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та критичне ставлення обвинуваченої до вчиненого нею злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування до неї амністії, оскільки вона має неповнолітню дитину на утриманні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , дала свою згоду суду на застосування відносно неї амністії.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинувачену, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 має неповнолітню дитину 2011 року народження на утриманні. Крім того, ОСОБА_3 скоїла злочин, який відповідно до ст.12 КК України не є тяжким. Вказаний злочин вона вчинила у червні 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_3 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 амністію та звільнити останню від призначеного покарання.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання.

Речові докази:

-гаманець коричневого кольору з різнокольоровими вставками, та грошові кошти, що знаходились у гаманці в сумі -245 гривень, які були повернуті під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: