Дата документу Справа № 335/9136/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/9136/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1396/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2018 року, яким його визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишений без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого, тобто з 28 серпня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про його особу, а саме те, що він вину визнав, щиро розкаявся, має намір відшкодувати матеріальну шкоду.

Згідно з вироком суду, 27 травня 2017 року, у період часу з 11-00 години до 12-00 години, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись біля кіоску, який розташований в Дніпровському районі м.Запоріжжя, на території ринку «СоцМісто» по вул.Рекордній,2, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу пропалив запальничкою примотаний мотузкою до металевої частини кіоску гірський велосипед у рамі коричневого кольору, який належить ОСОБА_10 загальною вартістю 1600 гривень. Після чого сів на вказаний велосипед та поїхав, таким чином, залишивши місце вчиненого злочину.

Того ж дня, ОСОБА_6 , направився до Вознесенівського району м.Запоріжжя, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме на ринку «Критий», який розташований по вул.Сталеварів у м. Запоріжжя, у 20-ому кіоску продав гірський велосипед у рамі коричневого кольору невстановленій в ході досудового розслідування особі, за грошові кошти у розмірі 300 гривень. Таким чином ОСОБА_6 заволодів майном, що належить ОСОБА_10 в результаті чого завдав матеріальний збиток останньому на загальну суму у розмірі 1600 гривень.

Крім того, 20 липня 2017 року приблизно о 17 годин 15 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на території центрального міського пляжу «Жданівський», який розташований по Прибережній магістральній в м.Запоріжжя шляхом вільного доступу з портфелю таємно викрав мобільний телефон «Самсунг Гелексі Кор Прайм» у корпусі чорного кольору, вартістю 2840 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 30 липня 2017 року приблизно об 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись на ділянці місцевості поблизу буд.49 по вул.Незалежної України у м. Запоріжжя, помітили кришку від каналізаційного люку, після чого продовжуючи свій злочинний намір, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали майно, яке належить ПАТ «Укртелеком» а саме: одну кришку чавунного каналізаційного люку, вартістю 200 гривень, чим завдали матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся, однак раніше судимий за вчинення аналогічних умисних злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив декілька епізодів крадіжки в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, не має постійного джерела доходу. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого майна. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції статті обвинувачення, але на мінімальний строк, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки обставини, на які посилається останній, фактично вже були враховані судом при призначенні покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі за аналогічні злочини, судимість не знята та не погашена, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2018 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4