Справа № 466/8560/14-к
Провадження № 1-в/461/140/18
УХВАЛА
Іменем України

03.07.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Мулятичі, Пустомитівського району, Львівської області, з незакінченою вищою освітою, не працюючої, пенсіонерки, розлученої, раніше судимої вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 20.01.2014 року за ч.3 та ч.4 ст.358, ч.2 та ч.3 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна та на підставі ч.3 ст.72 КК України зі сплатою штрафу у розмірі 850 грн. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.11.2014 року виключено виконання покарання у виді штрафу, в решті вирок залишено без змін та засудженої за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 24.11.2017 року за ч.ч.2, 4 ст.190, ст.70, ст.71 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна
ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло відповідне клопотання, яке мотивоване тим, що ОСОБА_5 засуджена вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 24.11.2017 року за ч.ч.2, 4 ст.190, ст.70, ст.71 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.05.2018 року залишений без змін. Окрім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.05.2018 року згідно ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.06.2018 року по 20.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, закінчення строку покарання 26.06.2019 року. За весь період відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно, заохочень та стягнень не має.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні через відеоконференц зв`язок клопотання підтримала, просила таке задоволити.

Захисник у судовому засіданні клопотання засудженої підтримав, просив таке задоволити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженої заперечив, просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення. Зазначив, що ОСОБА_5 під час відбування покарання не працювала, заохочень та стягнень не має.

Представник адміністрації ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Постанова Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертає увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджена ОСОБА_5 утримується у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 24.11.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.05.2018 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.05.2018 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.06.2015 року по 20.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, закінчення строку покарання 26.06.2019 року.

За період відбування покарання ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має, до роботи в установі не залучалася, оскільки перебуває у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», відбула встановлену законом 3/4 частини покарання 26.12.2017 року, вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.

Однак, на думку суду, вказані обставини не можуть свідчити про добросовісну поведінку засудженої ОСОБА_5 . Окрім того, в матеріалах справи та особової справи відсутні характеристика засудженої, яка відображає процес її виправлення, докази відшкодування майнової шкоди.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, 539, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1