Кримінальне провадження № 194/280/18
Номер провадження 1-кп/194/66/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2017 року за № 0000690 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22 листопада 2017 року приблизно о 17.00 годині, знаходячись в побутовому приміщенні кухні на території домоволодіння АДРЕСА_1 , по раптово виниклому умислу, спрямованому на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ззаду один удар кулаком руки по спині в область правої лопатки малолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Малолітній ОСОБА_7 , злякавшись удару та відчувши біль, присів на підлогу, проте ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс один удар по спині останнього в область правої лопатки, внаслідок якого малолітній ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав навколішки обличчям вперед, після чого ОСОБА_3 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, носком стопи правої ноги наніс один удар в обличчя малолітнього ОСОБА_7 в область правого ока.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, направленими на спричинення малолітньому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, умисно заподіяв тілесні ушкодження у вигляді саден, гематоми на обличчі, крововиливів сітчатки правого ока, а також петехії у вигляді синця на спині, які відповідно до висновку експерта № 12 від 17 січня 2018 року відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно, з метою виховання, побив 22 листопада 2017 року дитину дружини - ОСОБА_8 .
Законний представник потерпілого - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та пояснила, що її дитина - ОСОБА_7 пізно прийшов до дому, а чоловік вітчим дитини прийняв заходи виховного характеру, побивши її сина. Конфлікт стався із за неслухняності дитини. Просила суд призначити покарання її чоловікові не суворе, оскільки вони проживають однією сім`єю та обвинувачений щиро покаявся.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, його свідчення відповідають суті обвинувачення, який правильно розуміє обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним.
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, суд також визнає їх доведеними, а саме: фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 , підготовленої 16 квітня 2018 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Міністерства юстиції України, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з дружиною та дітьми, не працює. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно характеристики за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно. Фактор, який підвищує ризик вчинення повторного правопорушення є: прояв агресивної поведінки, тобто відсутність контролю над поведінкою та мисленням. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.
Речові докази по кримінальному провадженню:

-рушник рожевого кольору зі слідами рідини бурого кольору, опечатаний в спец.пакеті № 4407896, який зберігається в камері схову Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 154442 від 06 лютого 2018 року), після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1