Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3051/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, депутата Овруцької районної ради 7 скликання, зареєстрованого в с. Левковичі Овруцького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту тривалістю 35 діб, тобто до 23 жовтня 2018 року з перебуванням за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також належним чином не обґрунтував чому він не застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку, оскільки останній двічі перебував у розшуку по даному кримінальному провадженні та перебуваючи під домашнім арештом незаконно впливав на потерпілого та свідків.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за безпідставністю. Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам справи та вимогам кримінального процесуального закону. Звертає увагу, що слідчим суддею проігноровано його письмові заперечення на клопотання слідчого. Вказує, що від органу досудового розслідування він не переховувався. Зазначає, що до теперішнього часу йому не вручено у порядку ч.1 ст. 278 КПК України процесуальних документів про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Вважає, що його винуватість у вчиненні злочинів не доведена. Крім того, зазначає, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні сплив 23.06.2018 року та уповноваженим на те прокурором не продовжувався. Також вказує, що по подіям 28.08.2017 року в прокуратурі Житомирської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, в якому він визнаний потерпілим.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що 15 серпня 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділенням Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000643 від 28.08.2017 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України.
21 березня 2018 року прокурором Житомирської області у межах своїх повноважень, відповідно до ст. 481 КПК України, ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ОСОБА_7 оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України. Строк досудового розслідування продовжено.
Підозра у вчиненні злочинів, про яку повідомлено ОСОБА_7 обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: показаннями потерпілих та свідків; слідчими експериментами за участі потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; результатами проведених експертиз; іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених ч.ч.1,3,5 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі пов`язані з порушенням прав потерпілих та свідків.
Слідчий суддя, врахувавши наведені обставини в їх сукупності та дані про особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, за відсутності іншої негативної інформації щодо способу його життя чи антисоціальних зв`язків, однак, зважаючи на те, що в період проведення досудового слідства підозрюваний ОСОБА_7 , до обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово переховувався від органів досудового слідства, прокуратури та суду, що призводило до неодноразових його приводів, затримань та оголошення розшуку, що свідчить про грубе порушення ОСОБА_7 обов`язків, закріплених в ч.7 ст. 42 КПК України, та звернувши увагу на спілкування підозрюваного з потерпілими, свідками в результаті чого ображає, залякує останніх, дійшов висновку про можливість застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Проте, підозрюваний ОСОБА_7 просив апеляційний розгляд провадити у його відсутності.
Враховуючи, що участь адвоката не є обов`язковою, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності адвоката.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги ОСОБА_7 , пояснення ОСОБА_7 в підтримання своєї апеляційної скарги з наведених в ній мотивів та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілих та свідків; слідчими експериментами за участі потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; результатами проведених експертиз; іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, будь-яка інша негативна інформація щодо способу його життя чи антисоціальних зв`язків відсутня.

Разом з тим, зважаючи на те, що в період проведення досудового слідства підозрюваний ОСОБА_11 , до обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неодноразово переховувався від органів досудового слідства, прокуратури та суду, що призводило до неодноразових його приводів, затримань та оголошення розшуку, що свідчить про грубе порушення ОСОБА_12 обов`язків, закріплених законодавцем в ч. 7 ст. 42 КПК України, та призводить до затягування строків досудового слідства, а також, звертаючи увагу на спілкування підозрюваного з потерпілими, свідками в результаті чого він ображає, залякує останніх, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

Зазначена в клопотанні та в апеляційній скарзі прокурора обставина про тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 не може слугувати безумовною підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, саме тяжке кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний двічі перебував у розшуку по даному кримінальному провадженні та перебуваючи під домашнім арештом незаконно впливав на потерпілого та свідків не впливає на правильність висновків слідчого судді, крім того, вказані обставини враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 слід зазначити наступне.

Доводи апелянта про те, що підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень необґрунтована, є безпідставними.

Так, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявними в клопотанні матеріалами, які були досліджені слідчим суддею і апеляційним судом підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України.
Посилання апелянта на недоведеність його вини у вчиненні злочинів не є предметом судового розгляду на даній стадії кримінального провадження.
Доводи апелянта про невручення йому в належний спосіб повідомлення про підозру є необґрунтованими.
Так, згідно протоколу про відмову від отримання письмового повідомлення про підозру від 21 березня 2018 року, вбачається, що у вказаний день о 14 годині 40 хвилин в присутності понятих, ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 125 КК України, зачитано текст підозри, роз`яснено права підозрюваного. При цьому ОСОБА_7 від отримання письмового повідомлення про підозру та пам`ятки з процесуальними правами підозрюваного відмовився. Хід вказаної процесуальної дії фіксувався за допомогою відеокамери на цифровий носій запису (а.п. 69-70).

Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 належним чином повідомлений про підозру, тобто має статус підозрюваного, але, умисно ухилився від отримання письмового повідомлення про підозру.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні сплив 23.06.2018 року та уповноваженим на те прокурором не продовжувався, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, заступник керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , який згідно постанови від 21.03.2018 року (а.п. 62) визначений одним з прокурорів в даному кримінальному провадженні, в засіданні апеляційного суду підтвердив, що строк досудового розслідування був продовжений до чотирьох місяців належним прокурором відповідно до вимог ст.294 КПК України.

Посилання апелянта на те, що від органу досудового розслідування він не переховувався, спростовуються матеріалами клопотання, згідно яких слідчими суддями виносились ухвали про привід підозрюваного ОСОБА_7 (а.п. 10, 21), а досудове розслідування даного кримінального провадження зупинялось постановою слідчого в зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_7 (а.п. 51-52).
Інші доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 заявив вимогу щодо реагування суду на неявку прокурора до апеляційного суду.

На вказану вимогу слід зазначити наступне: вказане провадження надійшло до апеляційного суду 24.09.2018 року та призначено до розгляду на 26.09.2018 року; 26.09.2018 року розгляд перенесено на 03.10.2018 року в зв`язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_7 (а.п. 104) та заявою прокурора про неможливість прийняти участь у апеляційному розгляді з поважних причин (а.п. 98); 03.10.2018 року апеляційний розгляд було перенесено на 17.10.2018 року в зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Житомирської області та відсутності матеріалів провадження; 17.10.2018 року апеляційний розгляд було перенесено на 22.10.2018 року в зв`язку з надходженням заяви прокурора про неможливість прийняти участь у апеляційному розгляді з поважних причин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для реагування на неявку прокурора, оскільки 2 неявки прокурора відбувалися з поважних причин та з відповідним завчасним повідомленням апеляційний суд.

Отже, висновок суду про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту є належним чином обґрунтований та відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту тривалістю 35 діб, тобто до 23 жовтня 2018 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: