№ 207/1319/17
№ 1-кп/207/120/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0001466 від 26.09.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, не працює, має середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

06.01.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки;

29.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2016 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в холі приміщення комунального закладу "Кам`янської лікарні швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради (далі КЗ "КМЛШМД" ДОР", розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. В. Чорновола, б. 79-А, де він знаходився на лікуванні, побачив, що в правому поверхневому кармані куртки малознайомого йому ОСОБА_5 знаходиться портмоне, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення майна останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_4 , повторно, 26 вересня 2016 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи в холі приміщення КЗ "КМЛШМД" ДОР", розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. В. Чорновола, б. 79-А, скориставшись тим, що ОСОБА_5 стоїть до нього спиною та не може чинити опору і завадити його протиправним діям, шляхом ривку висмикнув з правого поверхневого карману куртки останнього портмоне, яке матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та в якому знаходились грошові кошти в сумі 560 грн., що належали потерпілому.

ОСОБА_4 , розуміючи, що він діє відкрито і ОСОБА_5 правильно оцінює його злочинні дії, утримуючи при собі викрадене майно, не реагуючи на вимоги потерпілого повернути його, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 560 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що дійсно, 26.09.2016 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходився в холі лікарні швидкої допомоги, що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, вул. В. Чорновола, б. 79-А. Побачив потерпілого, у якого в правому поверхневому кармані куртки знаходилось портмоне. Підійшов до нього ззаду і з карману куртки висмикнув портмоне, після чого втік. В портмоне перебували грошові кошти в сумі 560 грн. У вчиненому щиро кається, просить суворого його не карати. Цивільний позов потерпілого в сумі 560 грн. визнає у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. Зазначив, що цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчиненні ним злочинні дії правильно кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога и лікаря психіатра не перебуває. Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, а саме його щире каяття.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, не визначаючи максимальну міру покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і вироку, у цьому провадженні злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 вчинив 26.09.2016 року, тобто до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2017 року, яким його засуджено за за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вказане, у даному випадку необхідно застосовувати положення ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Цивільний позов у кримінальному проваджені підлягає задоволенню у повному обсязі.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 71, 72, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2017 року у виді позбавлення волі строком 1 місяць та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20 жовтня 2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ: DVD- диск с записом слідчого експерименту залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1