Справа № 156/1009/17 Провадження № 1-кп/165/69/18 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в колегіальному складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Нововолинську, кримінальне провадження №80000098 від 23 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Востаннє ухвалою Нововолинського міського суду від 05 червня 2018 року строк запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, було продовжено до 03 серпня 2018 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований щодо останнього закінчується 03 серпня 2018 року. У клопотанні зазначає, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати на даний час, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати судовому розгляду справи, що унеможливлює застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Також, просив врахувати, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, є громадянином Грузії, а тому є велика ймовірність того, що він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 , та його захисник ОСОБА_7 заперечили щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обгрунтовуючи тим, що обвинувачений має місце проживання на території України і ризики, зазначені прокурором існували на досудовому розслідуванні вищевказаного кримінального провадження, однак на даний час не підтверджені належними та допутими доказами. Просили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній згідно договору від 05 червня 2018 року винаймає житло в м. Луцьку, одружений та має дітей і уся його родина після обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу має намір переїхати до України.

Потерпіла та її представник ОСОБА_10 не заперечили щодо задоволення клопотання заявленого прокурором.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, потерпілої та її представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 199 КПК України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою, де вказано, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У судовому засіданні, з наявних у матеріалах кримінального провадження, а саме копій ухвал про обрання та продовження запобіжного заходу встановлено, що на досудовому розслідуванні і у суді існували ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання на території України, може впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які на даний час не зменшилися.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд враховує те, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, один з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, передбаченого санкціями вищевказаних статтей, вік та стан здоров`я останнього, що він не має міцних соціальних зв`язків в Україні, а також те, що у судовому засіданні допитана лише одна потерпіла, тому є достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися і обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Доводи сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд до уваги взяти не може, оскільки надані адвокатом в судовому засіданні документи, зокрема стосовно сіймейного стану обвинуваченого ОСОБА_6 та укладення ним договору оренди житла в місті Луцьку, не свідчать про наявність у обвинуваченого міцних соціальних звязків в Україні та вказані захисником обставини на зперечення клопотання прокурора не грунтуються на вимогах кримінально процесуального закону.

На думку суду продовжують існувати ризики, які були враховані слідчим суддею та судом під час прийняття рішення про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Приймаючи рішення стосовно запобіжного заходу, суд також враховує, що на досудовому розслідуванні обвинувачений ОСОБА_6 оголошувався у розшук, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливість ухилення його від суду. На даний час не допитані двоє потерпілих у кримінальному провадженні, а також свідки і перебуваючи на волі, обвинувачений зможе впливати на вказаних осіб, що також свідчить про продовження існування ризиків, врахованих судом раніше під час вирішення питання продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку, що відсутні підстави визначення ОСОБА_6 застави.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.197, ст.199, ст.315 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто з 19 липня 2018 року до 16 вересня 2018 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 16 вересня 2018 року включно.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий підпис

Судді підписи

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1