Справа № 487/6930/18
Провадження № 1-кс/487/3538/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Олександжрівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянин України, має вищу освіту, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, не має зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину не визнав, заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність існування ризиків.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004062 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

18.10.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідуванням особами, виконуючи свою частину злочинних дій, діючи з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи проти правність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, після того як невстановлена особа зателефонувала на стаціонарний номер телефону до потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомила неправдиву інформацію про те, що її син став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти для закриття кримінального провадження відносно сина ОСОБА_7 , діючи з єдиним спільним із вищевказаною невстановленою особою умислом, 17.10.2018 у період часу з 12:30 год. більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, отримав від неї грошові кошти в сумі 10000 гривень та 150 доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ на час вчинення кримінального правопорушення, становило 4189 гри., якими незаконно заволодів ОСОБА_4 чим потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну

Тим самим ОСОБА_4 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідуванням особами, виконуючи свою частину злочинних дій, діючи з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, після того як невстановлена особа зателефонувала па стаціонарний номер телефону до потерпілої ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та повідомила неправдиву інформацію про те, що її син став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої постраждалій особі терміново необхідні грошові кошти для закриття кримінального провадження відносно сина ОСОБА_10 , а саме даний чоловік повідомив то дане кримінальне провадження можливо закрити шляхом надання грошових коштів у розмірі 15000 доларів США та 5000 гривень, на загальну суму 423950 гривень, на що в подальшому ОСОБА_10 надала свою згоду. Також даний чоловік зазначив що за даними грошовими коштами прийде його помічник.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи з єдиним спільним із вищевказаною невстановленою особою умислом, прийшов за адресою мешкання ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_3 , однак в подальшому не зміг довести свій злочинний умисел до кіпця з причин, не залежних від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.

Тим самим ОСОБА_4 підозрюється у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), яке він не довів до кінця по не залежним від його волевиявлення причинам, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження: протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 .

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Сукупність тих даних, які долучені до клопотання слідчого та даних досліджених в судовому засіданні, підтверджує собою факт існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обізнаний про місце проживання потерпілих та свідків, не має зареєстрованого місця проживання, не працює.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має зареєстрованого місця проживання, раніше не судимий, не працює.

Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, позбавить її можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні слідчого, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту щодо можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, оскільки, хоча підозрюваний і добровільно з`явився до слідчого і суду, це не усуває встановлених судом ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з-під варти.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 36 000 грн. (тридцять шість тисяч гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 194-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 16.12.2018 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в сумі 36 000 грн. (тридцять шість тисяч гривень).

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати слідчого СВ Заводського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 з періодичністю 1 раз на тиждень кожного понеділка з 13-00 год. до 14-00 год. ;

- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст..194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 16.12.2018 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1