Ухвала
Іменем України
11 червня 2018 р.

м. Київ
Справа № 161/13638/17
Провадження № 51-6201 ск 18

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайоного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002654,

встановив:

За вироком Луцького міськрайоного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Усичі Луцького району Волинської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуВолинської області від 19 лютого 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що 06 червня 2017 року, приблизно о 13.00 год., знаходячись на прибудинковій території, що по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті неприязних відносин, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар обухом сокири, в лобну ділянку голови останнього, в результаті чого, спричинив тяжкі ушкодження, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді імпресійного уламкового перелому зовнішньої пластинки лобного синуса зліва з дефектом стінки та тріщини внутрішньої частини лобної кістки з забоєм головного мозку, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та рани лобної ділянки голови, що згідно висновку є легкими тілесними ушкодженнями, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого потерпілий почав тікати в напрямку вул. Вітковськго в м. Луцьку.

В подальшому ОСОБА_5 , побігши слідом за ОСОБА_6 та перебуваючи біля хвіртки наніс один удар невстановленим в ході досудового розслідування предметом по спині потерпілого, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, у вигляді садна і підшкірних гематом на задній поверхні грудної клітини, від яких потерпілий впав на землю та отримав тілесні ушкодження, у вигляді саден і підшкірних гематом в ділянці правого передпліччя та лівої кисті, садно на лівому колінному суглобі та підслизової гематоми в ділянці язика, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
В цей час ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, користуючись тим, що останній лежить на землі, умисно наніс два удари обухом сокири в ділянку задньої частини голови, в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді ран тім`яної та потиличної ділянки голови, які являються легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У касаційній скарзі захисник просить змінити судові рішення в частині призначеного покарання ОСОБА_5 та призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Зазначає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, оскільки судами в достатній мірі не враховані всі обставини, що пом`якшують покарання.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Що стосується доводів захисника про суворість призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_5 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, усі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається захисник у касаційній скарзі, дані про особу винного, який є особою пенсійного віку, позитивно характеризується за місцем проживання, вину визнав частково, завдані збитки потерпілому не відшкодував.
Також, враховано обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Таке покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, доводи касаційної скарги близькі за змістом доводам, які були наведені в апеляційній скарзі засудженого та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України.

З врахуванням даних про особу засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину колегія суддів не вбачає можливості пом`якшити ОСОБА_5 покарання, як про це зазначено у касаційній скарзі захисника.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайоного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 лютого 2018 року щодо ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3