Справа №127/2633/18
Провадження №1-кп/127/150/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2017 року за № 0005318 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця строкової служби в/ч НОМЕР_1 , з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.11.2017 року близько 20 год. 30 хв., йдучи зі своїм знайомим ОСОБА_11 по проспекту Юності неподалік будинку № 71 в м. Вінниці в напрямку перехрестя із вулицею Андрія Первозванного, помітив як навпроти них йшла група неповнолітніх осіб чоловічої статі, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій по відношенню до раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 , який йшов навпроти нього з лівої сторони. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, ігноруючи норми суспільної моралі, безпідставно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс удар лівою рукою ОСОБА_8 в область голови, в момент коли той пив напій "Pepsi", сила удару якого припала на руку потерпілого в якій він тримав банку із напоєм та на обличчя, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: закритий підокісний (неповний) перелом основної фаланги п`ятого пальця правої руки кисті без зміщення, який згідно висновку експерта № 1400 від 15.11.2017 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синець і садно на обличчі, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, які згідно висновку експерта № 1400 від 15.11.2017 року належать до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Крім того пояснив, що 11.11.2017 року близько 20 год. 30 хв., йдучи зі своїм знайомим ОСОБА_11 по проспекту Юності в м. Вінниці він помітив як навпроти них йшла група хлопців, серед яких був ОСОБА_8 , який пив напій. Оскільки йому здалося, що його штовхнули, він наніс удар рукою ОСОБА_8 в область голови, попавши в щелепу. У вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілого. Просить суворо його не карати та призначити мінімальну міру покарання.
В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 у присутності свого законного представника ОСОБА_9 показав, що 11.11.2017 року близько 20 год. 30 хв. він йшов разом із своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по проспекту Юності в м. Вінниці. Навпроти них йшов незнайомий йому ОСОБА_4 , який несподівано та безпідставно наніс йому удар лівою рукою в область голови, в момент коли він пив напій. Сила удару припала на руку, в якій він тримав банку із напоєм та на обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. Після нанесених ударів в нього йшла кров, він упав. Обвинувачений нічого йому не пояснював та не запитував, а відразу наніс удар, обвинуваченого він не штовхав. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 зазначила, що при призначенні покаранння покладається на розсуд суду.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 у присутності законного представника ОСОБА_9 , інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, допитавши неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 у присутності законного представника ОСОБА_9 , а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем строкової служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого та його відношення до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та просить вибачення у потерпілого.
Суд також враховує думку неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , які при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 60 Кримінального кодексу України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Крім того, враховуючи, що судом встановлено лише одну обставину, яка пом`якшує покарання, з урахування особи винного, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 Кримінального кодексу України.

Приймаючи рішення про міру покарання, суд також враховує досудову доповідь, складену на виконання ухвали суду Вінницьким міськрайонним відділом з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з якої вбачається, що орган пробації вважає, що є середній ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя