Справа № 577/3104/18
Провадження № 1-кс/577/1420/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" липня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 3, 345 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2018 року слідчий СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у зв`язку з тим, що злочин було вчинено із застосуванням насильства.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_6 26 липня 2018 року у період часу з 16 год. по 17.30 год. разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами прибув до приміщення Конотопської міської ради, розташованої за адресою: м. Конотоп, пр. Миру, 8, де проходило пленарне засідання 26-ї сесії Конотопської міської ради 7 скликання. З метою зриву та дестабілізації роботи сесії міської ради, створення перешкод у здійсненні депутатами повноважень під час ухвалення рішень, при цьому, грубо порушуючи громадський порядок, продемонструвати своє явне нехтування всіма діючими правилами та нормами суспільства, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особами через центральний вхід самовільно увірвались до сесійної зали на другому поверсі в будівлі Конотопської міської ради, яку на той час охороняли співробітники правоохоронних органів, безпосередньо знаходячись перед входом у залу. У подальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами підійшли в притул до співробітників правоохоронних органів та, долаючи їхній опір, діючи з особливою зухвалістю почали відтісняти правоохоронців від входу, супроводжуючи свої дії активним фізичним насильством, наносячи представникам правоохоронних органів удари по різним частинам тіла. Внаслідок вказаних неправомірних дій зазначених осіб у сесійній залі виникла масова бійка, під час якої ОСОБА_6 , діючи умисно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну неповагу до суспільства та існуючих правил і норм поведінки, помітивши біля першого ряду місць для голосування дільничного інспектора поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , який знаходився у форменому одязі, виконував свої службові обов`язки з охорони громадського порядку та намагався припинити протиправні дії невстановлених осіб, відірвав пульт системи голосування «Віче» разом із мікрофоном та кинув ним у працівника поліції, влучивши йому по зовнішній поверхні ліктьового суглоба правої руки, таким чином, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правого ліктьового суглобу.

Відомості про кримінальне правопорушення 26.07.2018 року внесено до ЄРДР за №0000764 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення 26.07.2018 року внесено до ЄРДР за №0000766 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України.

26.07.2018 року вказані кримінальні правопорушення об`єднані в одне провадження за №0000754.

27.07.2018 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру за ст.ст. 296 ч.3, 345 ч.2 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох насильницьких злочинах, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі строком до п`яти років. Характер скоєних злочинів, свідчать про його запальний та агресивний характер та низький поріг розряду агресії. Вчинивши кримінальне правопорушення, підозрюваний продовжив чинити опір правоохоронним органам, не підкорюючись законним вимогам припинити протиправну поведінку. Вказане свідчить про можливість скоєння ним інших злочинів, у тому числі насильницьких та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, підозрюваний проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , прибув з метою вчинення злочинів до іншого міста з метою уникнення ідентифікації та викриття його особи, фактичне місце проживання підозрюваного знаходиться на відстані понад 120 км від самого місця вчинення злочину та органу досудового розвідування, тобто унеможливлює належний контроль процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, що свідчить про те, що він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Поряд з цим, наявний ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідка чи потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування триває менше двох діб, не встановлені всі співучасники вказаного правопорушення та свідки вказаних протиправних дій, що створює небезпеку координування своїх дій вказаної особи з іншими невстановленими слідством правопорушниками та впливати на свідків.

Крім того, ОСОБА_6 характеризується як особа, яка схильна до вчинення злочинів, що підтверджується такими обставинами. З 06.04.2017 року у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч.1, ст..263 ч.1 КК України.

За таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання прокурор та слідчий клопотання підтримали і прохають його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечують, вважають, що вказана підозра є необгрунтована та передчасна.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, 27 липня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.3, 345 ч.2 КК України (а.с. 17-19 ).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.3, 345 ч.2 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, за ст.ст. 296 ч.3, 345 ч.2 КК України законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколи допитів свідків, протокол оглядів відеозаписів подій та оглянуті в судовому засіданні скріншоти до них (а.с. 9-10, 21, 22-24, 25-26, 27-32). Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідка чи потерпілого у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох насильницьких злочинах, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі строком до п`яти років, місце проживання підозрюваного знаходиться на відстані понад 120 км від самого місця вчинення злочину та органу досудового розвідування, тобто унеможливлює належний контроль процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та досудове розслідування триває менше двох діб, не встановлені всі співучасники вказаного правопорушення та свідки вказаних протиправних дій, що створює небезпеку координування своїх дій вказаної особи з іншими невстановленими слідством правопорушниками та свідками. Разом з цим, наявність іншого ризику, зазначеного у клопотанні, лише декларується, але не доведена.

Так, підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, не підтверджені жодним фактом. Посилання при цьому лише на тяжкість злочинів та покарання за них, а також на те, що характер скоєних злочинів, свідчать про його запальний та агресивний характер та низький поріг розряду агресії, підозрюваний вчинивши кримінальне правопорушення, продовжив чинити опір правоохоронним органам, не підкорюючись законним вимогам припинити протиправну поведінку, є недостатнім обґрунтуванням вказаного ризику.

Слідчим суддею враховано також, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та зареєстрований в АДРЕСА_1 . Проживає разом з батьками. ОСОБА_6 раніше не судимий та має молодий вік. Згідно даних лікарняних закладів підозрюваний на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 31,36,38 ). Відсутні також дані про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності. Разом з цим суд не бере до уваги негативну характеристику ОСОБА_6 , оскільки вона грунтується на припущеннях та надана не за місцем його проживання, а працівником органу поліції (а.с.35 ).

Оцінивши все в сукупності, слідчий суддя вважає необхідним та доцільним, керуючись нормою ч.4 ст. 194 КПК України, обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК, а саме, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Крім того, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 86 КПК України вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , який мається в матеріалах клопотання є недопустимим доказом, оскільки ні в матеріалах клопотання, ні при розгляді в суді, прокурором не було надано доказів про вчинення належної процесуальної дії, що застосовується для одержання доказів, а саме процесуальної дії для одержання вказаного обвинувального акту. Тому, твердження в клопотанні, що з 06.04.2017 року у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 115 ч.1, ст..263 ч.1 КК України і це характеризує ОСОБА_6 як особу, яка схильна до вчинення злочинів, слідчий суддя не бере до уваги.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вже раніше зазначалося ОСОБА_6 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.3, 345 ч.2 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, але прокурором не доведено, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню та не надано допустимих доказів, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тому враховуючи викладене та норми п.3 ч.2 ст. 183 КПК України застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою не може бути застосовано.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, положення п.3 ч.1 ст. 194 КПК України та положення п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, вважаю доцільним застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 3, 345 ч. 2 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, слідчого або суду;

3) здати на зберігання до СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

4) носити електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали встановити до 22 вересня 2018 року до 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 22 вересня 2018 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ОСОБА_6 обов`язків, покладеним на нього у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Сумський відділ поліції (м. Суми) Головного управління Національної поліції України в Сумській області.

Повний текст ухвали оголошений 01 серпня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1