Справа № 369/6455/18
Провадження №1-кс/369/2043/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2018 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянув клопотання слідчого СВ Києво Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 від 27.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Києво Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 27.04.2018 надійшов рапорт оперуповноваженого Києво-Святошиснкього ВП з приводу того, що в ході розгляду матеріалів ЖЕО стало відомо, що 26.03.2018 року гр. ОСОБА_4 було нанесено тілесні ушкодження його сином ОСОБА_5 .

Будучи допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи вдома ввечері 26.03.2018 здійснив у нього декілька пострілів із пістолета. В подальшому у медичному закладі потерпілому ОСОБА_4 проведено хірургічні операції, під час яких із тіла дістали металеві кулі.

31.05.2018 року проведено огляд місця події в приміщенні Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області за адресою вул. Балукова,22, м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, в ході якого у потерпілого ОСОБА_4 вилучено наступне: поліетиленовий пакет в якому знаходиться скляна ємкість та шість металевих деформованих куль.

31.05.2018 вилучені речі поліетиленовий пакет в якому знаходиться скляна ємкість та шість металевих деформованих куль, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто речі, які є засобами або знаряддями вчинення злочину.

Так вище вказані речі могли зберегти на собі сліди злочину, оскільки зазначені речі ймовірно використовувались як знаряддя вчинення злочину. Згідно отриманої інформації, щодо його обставин, місця та часу скоєння кримінального правопорушення, слідчому потрібно провести комплекс слідчих дій.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню кримінального провадження, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно позбавити осіб можливості відчуження вилучених під час досудового розслідування речей (майна), оскільки під час досудового слідства, ще необхідно буде провести детальний огляд вище вказаних речей, впізнання з потерпілими з метою можливого виявлення слідів злочину тощо.

Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи знищене.

Тому слідча просила накласти арешт на вилучені у потерпілого ОСОБА_4 31.05.2018 в приміщенні Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за адресою вул. Балукова,22 м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, поліетиленовий пакет в якому знаходяться скляна ємкість та шість металевих деформованих куль.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, та просила задовольнити його.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що найважливіша вимога ст. 1 вказаного Протоколу полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Тобто, відповідати вимогам діючих у відповідній державі законів та міжнародним актам.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні, та існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до його використання, перетворення, передачі що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені у потерпілого ОСОБА_4 31.05.2018 в приміщенні Вишнівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за адресою вул. Балукова,22 м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, поліетиленовий пакет в якому знаходяться скляна ємкість та шість металевих деформованих куль.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1