АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/821/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/379/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000292 від 05.03.2018 року щодо

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, не заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,-

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 213 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішено. Цивільний позов не заявлявся.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою, в порушення ст.ст. 1, 4, 6, 11 Закону України "Про металобрухт" від 05 травня 1999 року, в якому вказано, що "діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту здійснюється юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом", "операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами", "збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється", "оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту", систематично, в період часу з початку січня 2018 року по 17 березня 2018 року, у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль» який розташований по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, з корисливих мотивів, організувала незаконний пункт прийому та схову брухту чорних металів, де здійснювала його незаконний прийом від населення за ціною 5 гривень 50 копійок за один кілограм, після чого зберігала його у вищевказаному гаражі з метою подальшого збуту за більш високою ціною і отримання прибутку.
Так, протягом часу з січня 2018 року по 17 березня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», який розташований по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, здійснюючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, неодноразово приймала у ОСОБА_9 брухт чорних металів за ціною 5 гривень 50 копійок за кілограм, після чого зберігала прийнятий брухт чорних металів для послідуючого збуту. Зокрема ОСОБА_9 здавав брухт чорних металів ОСОБА_7 01.03.2018 у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», що розташований по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 55 гривень.
Крім цього, протягом часу з січня 2018 року по 17 березня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», розташованому по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, здійснюючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, неодноразово приймала у ОСОБА_10 брухт чорних металів за ціною 5 гривень 50 копійок за кілограм, після чого зберігала прийнятий брухт чорних металів для послідуючого збуту. Зокрема ОСОБА_10 здавав брухт чорних металів ОСОБА_7 03.03.2018 у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», що розташований по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 66 гривень.
Крім цього, протягом часу з січня 2018 року по 17 березня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», що розташований по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, здійснюючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, неодноразово приймала у ОСОБА_11 брухт чорних металів за ціною 6 гривень за кілограм, після чого зберігала прийнятий брухт чорних металів для послідуючого збуту. Зокрема ОСОБА_11 здавав брухт чорних металів ОСОБА_7 05.03.2018 у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», розташованому по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 48 гривень.
17.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області працівниками поліції Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Обогатітєль», розташованому по вул. Алма-Атинська в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, під час якого виявлено та вилучено лом чорного металу побутового походження вагою 300 кілограмів, ваги підлогові електронні, серійний номер: 1001 0494, за допомогою яких ОСОБА_7 здійснювала незаконні операції з брухтом чорних металів.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок суду щодо ОСОБА_12 є незаконним та необґрунтованим і підлягає зміні, зважаючи на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, через суворість. На думку прокурора, судом не враховано при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 майновий стан, яка не працює, оскільки самостійно доглядає та утримує трьох малолітніх дітей. Також без належної уваги суду залишилась і тяжкість вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості. Крім того, суд першої інстанції перерахував як обставини, що пом`якшують покарання для обвинуваченої ОСОБА_7 щире каяття та наявність малолітніх дітей, те що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, її позитивні характеристики, але в достатній мірі їх не врахував. Прокурор вважає, що встановивши кілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої та врахувавши її майновий стан, суд першої інстанції мав усі підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 .

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив вирок суду змінити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора області ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її було засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у справі, перевірених судом в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання, обвинувачена ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження повністю визнала свою провину, щиро розкаялась у вчиненому, та за згодою усіх учасників процесу, суд першої інстанції провів судовий розгляд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої.
Колегія суддів, відповідно до ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 ч. 1 КПК України докази не досліджувались.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції у вироку не навів підстав, з приводу неможливості застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та про необхідність пом`якшення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , застосування до неї вимог ст. 69 КК України, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу.
Судом першої інстанції не було враховано під час постановлення вироку майновий стан обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не працює, оскільки самостійно доглядає та утримує трьох малолітніх дітей.
Згідно вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України суд першої інстанції визнав обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої щире каяття та наявність малолітніх дітей, але в достатній мірі їх не врахував. Крім того, суд не взяв до уваги, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується.

Згідно з п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього, вимогами ст.414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Виходячи з викладеного та погоджуючись з доводами, наведеними в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає необхідним змінити вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з необхідністю застосування менш суворого покарання обвинуваченій ОСОБА_7 .

При визначенні виду і розміру покарання ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно (а.кп.41 т.2), має на утриманні трьох малолітніх дітей, вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.кп.38 т.2), під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.кп.39, 40 т.2). Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, є обставинами які пом`якшують покарання, повне визнання вини та щире каяття, наявність малолітніх дітей. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_12 може бути призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2018 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000292 від 05.03.2018 року щодо ОСОБА_7 , яку визнано винною та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України змінити, в частині призначеного обвинуваченій покарання.

Вважати засудженою ОСОБА_7 за ч.1 ст. 213 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4