Справа № 461/8972/17
Провадження № 1-кс/461/4186/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
Скаржник в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.
Дослідивши скаргу, долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Враховуючи те, що матеріали скарги містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважність причин, які перешкоджали скаржнику протягом визначеного КПК України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови слідчого, вважаю за можливе поновити пропущений процесуальний строк.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.8 КПК України).
Слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно, закриття кримінального провадження- це закінчення досудового розслідування, якевідбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадженняабо за наявності підставдлязвільненняособивідкримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лишепісля дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, уїхсукупності .
Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Слідчими у ході досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів до перевірки доводів ОСОБА_4 щодо застосування до нього у ході затримання та досудового розслідування незаконних методів впливу з боку працівників правоохоронних органів.
А саме слідчими не було встановлено вичерпний перелік осіб, які працювали у Личаківському РВ на час затримання у 2012 році ОСОБА_4 , а також працівників ІТТ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, якими 17.06.2012 складено акт про виявлені тілесні ушкодження у підзахисного під час надходження до ізолятора та, відповідно, не допитано їх.
Не з`ясованим залишився той факт, чи мало місце інформування прокуратури Пустомитівського району Львівської області про виявлені 17.06.2012 тілесні ушкодження у ОСОБА_4 та чи проводилась відповідна перевірка за таким інформуванням і яким був її висновок, який, у разі його наявності, не досліджено.
Також не встановлено, чи проводилась відповідна експертиза не предмет встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у підзахисного 17.06.2012, а також обставин, часу і джерела їх отримання.
Окрім того, не зважаючи на те, що за рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 користується правовою допомогою в особі адвоката ОСОБА_3 , участь останнього не була забезпечена на слідчих та процесуальних діях у ході досудового розслідування під час допиту підзахисного, що вказує на грубе порушення його права на захист, гарантованого Конституцією та КПК України, як нормами матеріального та процесуального права.
При прийнятті рішення про закриття провадження слідчим не наведено аналізу зібраних у кримінальному провадженні доказів. Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх обґрунтування.
Наведене свідчить про порушення слідчим при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження істотних вимог кримінально-процесуального закону, відтак, приходжу до переконання, що слідчим не вжито всіх заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а встановлені слідчим суддею обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, тому скарга підлягає до задоволення.
Вважаю оскаржуване рішення слідчого передчасним та необґрунтованим, тому постанову слідчого слід скасувати.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя ОСОБА_1