Справа № 206/4762/17
Провадження № 1-кс/206/988/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Дніпровської міської ради ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з нерухомого майна,
27.09.2018 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна.
Вимоги клопотання були обґрунтовані тим, що на квартиру АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , було накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді. Між тим, ОСОБА_5 має на меті приватизувати вказану квартиру, однак, накладене обтяження унеможливлює винити відповідні дії. В зв`язку із чим, керуючись ст. 174 КПК України, заявник просив зняти з вказаної квартири арешт.
Заявник ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час, місце і дату розгляду даного клопотання, у судові засідання (28.09.2018, 01.10.2018) не з`явився, про причини неявки слідчому судді не повідомив, за номером телефону, зазначеному у клопотанні як засіб зв`язку із заявником, за інформацією оператора абонент не може прийняти дзвінок.
Прокурор ОСОБА_3 та представник Дніпровської міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, оскільки із встановлених обставин вбачається, що дії ОСОБА_6 , у даному конкретному випадку, продиктовані іншими особами, та в їх інтересах, шляхом очевидного тиску на останнього.
Вислухавши заперечення прокурора ОСОБА_3 та представника Дніпровської міської ради ОСОБА_4 , дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали в їх сукупності, а також, оглянувши в судовому засіданні матеріали раніше розглянутих клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, та заяву ОСОБА_5 про скасування арешту, в тому числі, і журнали судових засідань, вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з нерухомого майна з огляду на таке.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
В той же час, чинним законодавством передбачено порядок скасування такого забезпечення кримінального провадження як арешт, що відповідає ст. 174 КПК України.
Так, положення ч. ч. 1, 2 статті 174 КПК України, передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що ухвалою слідчого судді від 03.11.2017 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Зі змісту ухвали вбачається, що відносно вищезазначеної квартири вирішується питання приватизації через центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради, без відома ОСОБА_5 .
В зв`язку із чим, 08.09.2017 в ЄРДР були внесені відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України.
Так, відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 28.09.2017 вбачається, що з 24.08.2017 останній проживав за різними адресами, мобільний телефон він загубив. В травні 2017 року раніше знайомий йому ОСОБА_7 запропонував допомогти йому з приватизацією квартири, після чого двоє раніше невідомих йому осіб, які відрекомендувалися, як співробітники реєстраційної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відвезли його до нотаріуса, куди під`їхав раніше незнайомий йому ОСОБА_10 , який запевнив ОСОБА_5 , що той має надати йому довіреність на представництво його інтересів. Після підписання довіреності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підвезли ОСОБА_5 та попрохали передати їм паспорт та ІПН, більше він їх не бачив, документи вони йому не повернули.
Згідно листа № 4805 КП «ДМБТІ» ДОР квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за Місцевою радою на підставі рішення Самарського виконкому від 17.07.90.
В той же час, відповідно до паспортних даних, ОСОБА_5 значиться як зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді на запит про надання інформації ДМР від 11.09.2017 в подальшому ОСОБА_10 передоручив представництво інтересів ОСОБА_11 , який звернувся до ЦНАП із заявою від ОСОБА_5 з питань приватизації вищезазначеної квартири.
Окрім того, з відповіді департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб № 10/5-707 від 13.04.2018, встановлено, що ОСОБА_5 , також уповноважено (або за правом передоручення) громадянина ОСОБА_12 вирішувати питання щодо приватизації квартири.
Так, 25.07.2018, тобто після накладення арешту на майно, зі сторони ОСОБА_5 мало місце звернення до слідчого судді, із заявою про зняття арешту з вказаної квартири.
Крім того, в ході розгляду первісної заяви ОСОБА_5 , останній у судовому засіданні, на питання слідчого судді, чи підтримує він свою заяву, спочатку однозначно не відповів, тривалий час вагався, після чого, від заяви про зняття арешту відмовився, та зазначив, що до закінчення кримінального провадження арешт необхідно залишити.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, 07.08.2018, слідчим суддею, з метою захисту прав ОСОБА_5 , було прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви, про що постановлено відповідну ухвалу.
Вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.
Крім того, слідчий суддею встановлено, що за період розгляду слідчим суддею клопотань, щодо вказаного нерухомого майна (клопотання слідчого про арешт майна, заяви ОСОБА_5 про зняття арешту з майна, даного клопотання), а саме з 02.11.2017 по день постановлення даної ухвали, у ОСОБА_5 три рази змінювався паспорт.
Так, відповідно до п. 1 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.
Статтею 1 вказаного вище закону передбачено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), призначених для проживання сімей та одиноких осіб, на користь громадян України. При цьому, державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 14.04.1992 № 252/92 було установлено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , у якій живе та зареєстрований ОСОБА_5 належить до державного житлового фонду, який знаходиться у віданні Дніпровської міської ради.
Частиною 5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно.
В той же час, пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України законодавством визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, а також, те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню, порушеному за ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), вчинене у великих розмірах) ще не завершено, шляхом закриття кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, та т.і., а також, обставини встановлені в ході судового розгляду клопотання, які дають слідчому судді достатньо підстав для обґрунтованих сумнівів щодо волевиявлення ОСОБА_5 та зняття арешту з квартири, та добросовісності осіб, які «допомагають» ОСОБА_5 у приватизації квартири, відсутність зі сторони ОСОБА_5 будь-яких посилань, що арешт слідчим суддею було накладено необґрунтовано, а також, жодних пояснень, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, відповідно до ст. 174 КПК України, беручи до уваги, що першочерговою метою накладення арешту було саме запобігання спробам третіх осіб відчужити вказану квартиру в їх інтересах, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити захист права ОСОБА_5 на приватизацію вказаної квартири та подальшого володіння вказаним майном, без стороннього тиску, шляхом залишення обтяження на вказаній вище квартирі.
За таких обставин підстави для задоволення клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з нерухомого майна слідчий суддя не вбачає.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що заявник не позбавлений права повторного звернення до слідчого судді з метою скасування арешту на вказане майно, у разі якщо у подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, та перестануть існувати підстави для обґрунтованих сумнівів у волевиявленні заявника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України, -
В задоволені клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1