Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/275/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.07.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , та відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сонячне, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, офіційно не одруженого, не маючого на утримані утриманців, малолітніх чи не повнолітніх дітей, студента 5 курсу ЦНТУ, раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця у певний період доби, а саме: в період часу з 20-00 год. вечора до 08-00 год. ранку, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Начальник СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , яке погоджено з процесуальним керівником прокуратури Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
За результатом розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, оскільки на даний момент виключно такий запобіжний захід, як не цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею в ухвалі зазначено, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України є обґрунтованою, разом з тим зазначає про те, що прокурором не доведено недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однак, при винесенні вказаного рішення слідчим суддею не враховано поведінку ОСОБА_8 після вчинення кримінального правопорушення, а саме особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, медичну допомогу потерпілому не надала, до теперішнього часу ніяких коштів на лікування потерпілому не надав, навіть не вибачився перед ним за вчинене. Крім того, прокурор просить врахувати, що ОСОБА_8 мав при собі ножа на дискотеці та прогулянці з друзями.

Також слідчий суддя не врахував, що особа в свій 21 рік ніде не працює, не має засобів для існування, що є передумовою вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи безпосередність судового розгляду та те, що свідки в судовому засіданні не допитані, вважає, що ОСОБА_8 може впливати на свідків з метою зміни ними показів, та зміни правової кваліфікації в подальшому.

Також враховуючи тяжкість вчиненого вважаю, що особа може ухилятися від слідства та суду. Отже, у вказаній ситуації всі ризики реальні, достатні та обґрунтовані.

Проте, при винесенні рішення судом не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з категорії злочинів проти життя та здоров`я особи, що посягає на найвищу соціальну цінність, передбачену Конституцією України, а саме життя особи.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачень ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий і прокурор. Вказану норму Закону судом проігноровано, а отже вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
При розгляді клопотання слідчим суддею правильно встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, проте відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України злочин є незакінченим з причин, які не залежали від волі підозрюваного, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Обґрунтованість підозри ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає (протоколами огляду місця події, довідкою Кіровоградської обласної лікарні, протоколами допиту свідків, протоколом допиту підозрюваного).
Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної особи. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 .
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази того, що на теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а посилання слідчого на це, без вагомих доказів, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою, тобто ізоляції її від суспільства, та не застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи, що стороною обвинувачення у суді першої інстанції та на час апеляційного перегляду в судовому засіданні не доведено доцільність тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та, що обставини, зазначені у клопотанні слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею при обрані підозрюваному запобіжного заходу враховано положення ст. 178 КПК України, а саме: що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має вік 21 рік, навчається, проживає разом з бабусею, яка є особою похилого віку, за місцем проживання та навчання має виключного позитивні характеризуючи дані.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з таким рішенням погоджується і колегія суддів, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігатиме ризикам передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що підозрюваний з місця вчинення кримінального правопорушення зник, медичну допомогу потерпілому не надав, коштів на лікування потерпілому не надав, не вибачився за вчинене, колегія суддів знаходить необґрунтованими та неспроможними довести неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Так стороною захисту надані копія рапорту т.в.о. начальника СКП Кіровоградського РВП, згідно якої ОСОБА_8 07.07.2018 року, самостійно прийшов до чергової частини Кіровоградського РВП, та повідомив про конфлікт з ОСОБА_11 в ніч на 07.07.2018 року в ході якого наніс останьому тілесні ушкодження гострим предметом.
Також відповідно до розписки наданої захисником встановлено, що ОСОБА_12 надано ОСОБА_13 на лікування ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 10 000 грн.
Крім того, відповідно до рапорту оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кіровоградського РВП ОСОБА_14 убачається, що ОСОБА_15 вживає заходів щодо примирення з потерпілим, тиску на потерпілого та свідків не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами клопотання та письмовими доказами наданими стороною захисту.
Також, доводи прокурора щодо неврахування слідчим суддею, що ОСОБА_8 мав при собі ножа, не спростовують висновків суду про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказана обставина не підтверджена доказами та є обставиною, яка підлягає з`ясуванню саме під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.07.2018 року, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця у певний період доби, а саме: в період часу з 20-00 год. вечора до 08-00 год. ранку, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4