Справа № 569/1090/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0008493 від 07.12.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Молодава, Дубенського району Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 , одруженої, непрацюючої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

08.12.2016 року, приблизно о 09 год. 20 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВМW X3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.. Костромська, зі сторони вул.. Київська в напрямку вул. Кобзарська в м. Рівне, неподалік будинку №36 вул. Кобзарська в м. Рівне, в порушення вимог пп.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку вул.. Кобзарська в м. Рівне, не переконалася , що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахувала дорожню обстановку та допустила зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia Tour, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку прямо.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Skoda Oktavia Tour, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді трансхондрального клаптевидного розриву заднього рога медіального меніска правого колінного суглоба, що ускладнився артрозом І-ІІ ступеня з вираженими порушеннями функції правої нижньої кінцівки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 пп.10.1, 16.13 ПДР, які передбачають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом ліворучі розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобом, що рухаюится по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортьної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала повністю, щиро розкаялась та вказала те, що дійсно 08.12.2016 року, приблизно о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем ВМW X3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.. Костромська, зі сторони вул.. Київська в напрямку вул. Кобзарська в м. Рівне, неподалік будинку №36 вул. Кобзарська в м. Рівне, в порушення вимог пп.10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку вул.. Кобзарська в м. Рівне, не переконалася , що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахувала дорожню обстановку та допустила зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia Tour, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. Крім того, подала до суду заяву про застосування до неї ЗУ " Про амністію у 2016 році", оскільки має на утриманні восьмеро дітей, шестеро з яких неповнолітні, а тому просить звільнити їїї від призначеного покарання. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 визнає частково, не заперечує проти стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн., а розмір матеріальної шкоди жодним чином не доведена потерпілим.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням доказів стосовно заявленого цивільного позову ОСОБА_6 та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.
Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 08.12.2016р. приблизно о 09 год. 20 хв. в наслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченої ОСОБА_4 він отримав тілесні ушкодження у вигляді трансхондрального клаптевидного розриву заднього рога медіального меніска правого колінного суглоба, що ускладнився артрозом І-ІІ ступеня з вираженими порушеннями функції правої нижньої кінцівки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я. В подальшому він неодноразово лікувався, а тому просить стягнути на його користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується документально, а також стягнення 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки він позбавлений можливості вести активний спосіб життя, долати пішки довші відстані, що раніше для нього було звичайним явищем. Періодично йому необхідно проходити реабілітацію, а тому він постійно живе думками про те, що трапилось, і внаслідок чого, порушується його душевний спокій та завдає моральних страждань.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними на предмет належності та допустимості в судовому засідання доказами

Судові витрати по справі на залучення експертів становить 2396,96 грн., які підлягають стягнення з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази по справі, а саме автомобіль ВМВ Х3 р.н. НОМЕР_1 , знаходиться на зберіганні в ОСОБА_4 .

Потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що майнова шкода полягає у понесенні ним витрат на лікування у розмірі 10 000 гривень, що частково підтверджується фіскальними чеками та квитанціями на суму 6520 грн. Заподіяна йому моральна шкода полягає у постійних фізичних, душевних та моральних стражданнях і переживаннях, втрачений його звичайний спосіб життя, пережив біль, шок та стрес. Втрачений також його звичайний спосіб життя, адже до даного часу не може вільно пересуватись через травмовану ногу.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як слідує з ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до Закону.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Дослідивши надані потерпілим докази щодо витрат пов"язаних з лікуванням, а також медичні картки стаціонарно хворого ОСОБА_6 , суд приходить до переконання, що з обвинуваченої на користь потерпілого підлягає стягнення матеріальна шкода в сумі 6520 грн., оскільки саме на вказану суму потерпілий підтвердив документально.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то суд виходить з вимог розумності, справедливсті та вважає, що з ОСОБА_4 на користь потерпілого необхідно стягнути 10 000 грн. , оскількии саме на таку суму завдана потерпілому моральна шкода.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як і орган досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Що стосується особи обвинуваченої то суд враховує, що вона має постійне місце проживання, одружена, та разом з чоловіком виховує вісім неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 , остання просить звільнити її від відбування покарання на підставі ЗУ "Про амністію у 2017 році», оскільки вона має на утриманні восьмеро дітей, шестеро з яких неповнолітні. У зв"язку з цим, ОСОБА_4 роз"яснені правові наслідки застосування амністії.

Як вбачається із довідки Білокриницької сільської ради Рівненського району №3187/02-13/17 від 06.12.2017р. ОСОБА_4 дійсно є матір`ю восьми дітей .

Відповідно до п. "в" ст. 1 ЗУ " Про амністію в 2016 році" звільнити від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальний злочин, за яким визнано винним обвинуваченого відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 3 ЗУ " Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті, у виді штрафу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання на підставі пункту " в" ст. 1 ЗУ " Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі пункту " в " ст. 1 ЗУ "Про амністію в 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 необирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 2396,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 6520 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази, а саме автомобіль марки БМВ Х3 р.н. НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції - після його проголошення.

На вирок може бути подана скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1

Вірно з оригіналом:

Суддя: