Справа № 640/5146/18
н/п 1-кс/640/3019/18
"06" квітня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
03.04.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме: зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , для встановлення групової належності та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 16.01.2014 року на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав відкриту ЧМТ, забій головного мозку, численні рани обличчя, скальпові рану черепу, перелом нижньої щелепи справа.
15.03.2018 року від ОСОБА_4 , надійшла заява в якій останній відмовився від надання зразків крові.
16.03.2018 року до Золочівського районного суду Харківської області було подано клопотання про примусове отримання зразків крові.
19.03.2018 року слідчим суддею Золочівського районного суду Харківської області, було винесено ухвалу про повернення клопотання у зв`язку з не підсудністю, посилаючись на ч.3 ст.245 КПК України в редакції, яка діє з 15.03.2018 року, де відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.
Слідчий зазначає, враховуючи те, що ОСОБА_4 , добровільно не надав зразки крові, у слідства виникла необхідність у примусовому відібранні зразків крові у ОСОБА_4 .
Слідчий до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Підозрюваний ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Відповідно до частини третьої статті 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
З клопотання слідчого вбачається, що відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 біологічних зразків, а саме зразків крові для встановлення групової належності та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, що має важливе значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тобто може бути використано з метою спростування чи підтвердження факту причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, що є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 241, 245 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1