Ухвала
Іменем України
22 жовтня 2018 року
м. Київ
судова справа №518/175/13-к
провадження №51-9329ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4

на постановлені судові рішення щодо нього,
встановив:
З інформації, що міститься в провадженні за скаргою вбачається, що Ширяївський районний суд Одеської області вироком від 17 червня 2011 року засудив

ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі

на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та поклав на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Ширяївський районний суд Одеської області ухвалою від 14 березня 2013 року керуючись ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, скасував звільнення

ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком від 17 червня 2011 року та направив засудженого для відбування покарання, призначеного вказаним вироком.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 10 листопада 2015 року скасував ухвалу місцевого суду від 14 березня 2013 року та призначив новий розгляд у суді першої інстанції.
Ширяївський районний суд Одеської області ухвалою від 13 січня 2016 року, керуючись ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, скасував звільнення

ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком від 17 червня 2011 року та направив засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання.
У подальшому, в порядку, передбаченому статтями 371, 379 КПК України,

цей же місцевий суд ухвалою від 03 березня 2016 року виправив описку, допущену в ухвалі від 13 січня 2016 року, й ухвалив: скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком від 17 червня 2011 року щодо ОСОБА_4 ; іспитовий строк із моменту набрання ухвали суду законної сили змінити, направити засудженого в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі за вищевказаним вироком місцевого суду; строк відбування покарання ухвалив рахувати з дня затримання для приведення вироку

до виконання. Крім того, суд зазначив строк апеляційного оскарження.
Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 15 листопада 2016 року залишив

без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 13 січня 2016 року та повернув засудженому апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням місцевого суду про скасування звільнення від відбування покарання

з випробуванням із направленням до місця відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Ширяївського районного суду Одеської області вироком від 17 червня 2011 року, порушує питання про перегляд вироку Ширяївського районного суду Одеської області від 03 березня 2016 року

в касаційному порядку. Разом із тим, у прохальній частині касаційної скарги просить переглянути й ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року та 15 листопада 2016 року.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі серед іншого зазначається: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог касатора із зазначенням того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення,

а також вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Проте касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону, оскільки з її змісту не можливо зрозуміти, які саме судові рішення оскаржує засуджений.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову

у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Крім того, у випадках, передбачених КПК України, в касаційному порядку можуть бути оскаржені й ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. При цьому касаційна скарга на таку ухвалу апеляційного суду повинна бути подана з дотриманням вимог ч. 2 ст. 426 КПК України.
Разом із тим, порушуючи питання про перегляд ухвали апеляційного суду

про повернення апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням із направленням до місця відбування покарання у виді позбавлення волі,засуджений у касаційній скарзі

не вказав, у чому саме конкретно полягають порушення допущені судом апеляційної інстанції, що були би підставою для скасування ухвали апеляційного суду за результатами касаційного розгляду з огляду на положення статей п. 4 ч. 3 ст. 399, 412, 419, 438 цього Кодексу.
Також вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджуються

з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду справи, оскільки засудженим взагалі

не зазначено, що має зробити суд касаційної інстанції та з яким рішенням суду.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Усупереч цим вимогам процесуального закону засуджений до касаційної скарги

не додав копій оскаржуваних судових рішень, що позбавляє суд касаційної інстанції зробити висновок про те, яке саме рішення із перелічених засудженим у касаційній скарзі, останній оскаржує в касаційному порядку.
Враховуючи те, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Надати засудженому строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3