Справа № 570/1918/18
номер провадження 1-кп/570/236/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000074 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Бояни, Новоселицького району Чернівецької області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого солдата, відділення інженерних загороджень групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 13 липня 2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на Рівненському загальновійськовому полігоні у АДРЕСА_3 та перебував поза межами військової частини за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 26 квітня 2018 року.
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно він 13 липня 2017 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_3 та відправився до місця свого проживання. 26 квітня 2018 року він добровільно з`явився до зонального відділу військової служби правопорядку.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає повністю .
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини, сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено , що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку .
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства однак в умовах повного контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації за міцем проживання засудженого.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1