АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 09 серпня 2018 року, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року,

за участі: прокурора власника майна адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон Apple IPhone 7 Plus imei НОМЕР_1 у кількості 1 шт.;
- сім карта Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 у кількості 1 шт.;
- мac Book Air серії CO2M63VPF6T6 у кількості 1 шт.;
- мобільний телефон Apple IPhoneX imei НОМЕР_3 у кількості 1 шт.;
- сім карта мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_4 у кількості 1 шт.
із забороною ОСОБА_6 , а також іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває вказане нерухоме майно розпоряджатися ним.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_6 та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно останнього.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в які просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю в арешті майна, яке на праві власності належить ОСОБА_6 .

Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувся без участі власника майна та його представника, копія ухвали останнім не направлялась, а була отримана ОСОБА_5 13 липня 2018 року особисто, що підтверджується відповідною заявою та розпискою на ній.

Автор апеляційної скарги вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Так, адвокат звертає увагу на прострочення строку звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Стверджує, що ОСОБА_6 не повідомлений про підозру в жодному кримінальному провадженні.

Зазначає, що в порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчий не довів наявність мети та підстав накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України діє злочинна організація, до якої входять особи, які раніше притягалися до кримінальної відповідальності, колишні та діючі співробітники правоохоронних органів, а також інші особи, які зорганізувалися у стійке ієрархічне об`єднання з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя, здоров`я, свободи, недоторканності та власності осіб. У продовж 2016 - 2018 років учасниками злочинної організації із застосуванням фізичного насильства вчинено ряд тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Києва, Київської області та інших регіонів України.

У період з червня 2015 року до лютого 2017 року, учасники злочинної організації, діючи у складі організованої групи, шляхом погроз застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та її близьких родичів, а також застосування такого насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 , вимагали у останньої здійснити передачу грошових коштів у сумі 500 000 доларів США.

Встановлено, що ОСОБА_11 , будучи службовою особою - оперуповноваженим відділу по боротьбі з міжнародними та етнічними організованими групами і злочинними організаціями УКР ГУ НП в Київській області, у період з 08 год. 37 хв. по 14 год. 00 хв. 17 листопада 2017 року, перебуваючи за адресами: АДРЕСА_1 та Київська обл., Вишгородський р-н, с. Хотянівка, вул. Молодіжна, буд. № 14, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна та чужих грошових коштів організував вимагання та сам вимагав від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з іншими співучасниками передачі їм автомобіля марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_5 , та 20 000 доларів США, погрожуючи потерпілим їх затриманням, поміщенням до дитячого будинку-інтернату їх сина ОСОБА_14 та пошкодженням їх майна під час проведення обшуку у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
16 травня 2018 року ОСОБА_11 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України КК України.

Під час здійснення процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні, досліджуються обставини причетності до вчинення вказаного й іншими особами та виявлення речей та документів, які мають істотне значення по справі. У зв`язку із чим, 16 травня 2018 року було проведено огляд місця проживання ОСОБА_6 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 та транспортного засобу «BMW 535», д.н.з. НОМЕР_6 .
За результатами проведення зазначених оглядів було виявлено та вилучено наступні речі, які мають значення по справі: мобільний телефон Apple IPhone 7 Plus imei НОМЕР_1 у кількості 1 шт.; сім карта Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 у кількості 1 шт.; мac Book Air серії CO2M63VPF6T6 у кількості 1 шт.; мобільний телефон Apple IPhone X imei НОМЕР_3 у кількості 1 шт.; сім карта мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_4 у кількості 1 шт.

Зазначені мобільні термінали систем зв`язку - мобільні телефони та сім-карти операторів мобільного зв`язку містять відомості, які можуть бути використанні як докази особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна та чужих грошових коштів ОСОБА_11 , погрожуючи потерпілим їх затриманням та пошкодженням їх майна.

Мобільний телефон Apple IPhone 7 Plus imei НОМЕР_1 , сім карта Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 , мac Book Air серії НОМЕР_7 , мобільний телефон Apple IPhone X imei НОМЕР_3 , сім карта мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_4 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, 21 травня 2018 року, прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України майором юстиції ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу.

23 травня 2018 року старший слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон Apple IPhone 7 Plus imei НОМЕР_1 у кількості 1 шт.; сім карта Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 у кількості 1 шт.; мac Book Air серії CO2M63VPF6T6 у кількості 1 шт.; мобільний телефон Apple IPhone X imei НОМЕР_3 у кількості 1 шт.; сім карта мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_4 у кількості 1 шт., із забороною останньому, а також іншим особам у володінні (користуванні), яких перебуває вказане нерухоме майно розпоряджатися та користуватися ним.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року зазначене клопотання було задоволено.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути серед іншого зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

На підставі ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається зі змісту з матеріалів провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вищевказаного майна, яке належить ОСОБА_6 , з метою забезпечення спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутній цивільний позов, а також ОСОБА_6 не є підозрюваний у вказаному кримінальному провадженні та не доведено, що він набув вищевказане майно безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості, тому арешт майна не може бути накладений з підстав зазначених у клопотанні слідчого та слідчого судді, а іншої мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження ініційовано не було, як в клопотанні слідчого так і в судовому засіданні прокурором в місцевому суді.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що під час задоволення клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя взагалі не врахував вищезазначених обставин та не встановлював достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), як на це посилається слідчий у своєму клопотанні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено достатніми та допустимими доказами необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон Apple IPhone 7 Plus imei НОМЕР_1 , сім карту Київстар з абонентським номером НОМЕР_2 , мac Book Air серії НОМЕР_7 , мобільний телефон Apple IPhone X imei НОМЕР_3 , сім карту мобільного оператора Лайфсел НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_6 , оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою, на яку посилався слідчий та слідчий суддя.
З урахуванням вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3856/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1