Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
03.09.2018 394/710/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , слідчого Новоархангельського ВП ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000151 від 04.05.2016 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000151 від 04.05.2016 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В скарзі зазначено що, у провадженні Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000151 від 04.05.2016 року.

Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження 04.05.2016 року близько 13 години 1О хвилин на перехресті вулиць Слави та Козацька смт. Новоархангельська сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ - 2108 » р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та мотоцикла «Вайпер» без р.н. під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Слідчим Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області проведено огляд місця події та огляд транспортного засобу - в ході якого було вилучено автомобіль марки «ВАЗ - 2108 » р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить скаржнику.

Скаржник є власником автомобіль марки «ВАЗ - 2108 » р.н. НОМЕР_2 , неодноразово звертався до слідчого з питанням про повернення йому належного автомобіля. Слідчий пояснював, що на протязі двох місяців буде проведено досудове розслідування після чого буде повернено автомобіль. З моменту затримання автомобіля та початку досудового розслідування пройшло більше двох років. На звернення скаржника слідчий знову посилається на те, що «кримінальне провадження № 0000151 від 04.05.2016 року знаходиться в статусі провадження», а тому надати копії документів, які стали підставою для затримання автомобіля, накладення арешту, заборони на його відчуження та користування він надати не може та роз`яснює, що йому треба звернутись до суду.

Скаржник зауважує, що дане вилучення належного йому автомобіля здійснювалось в примусовому порядку, без надання на те його добровільної згоди. Також звертає увагу суду на те, що будь - яких матеріалів від слідчого, процесуального прокурора та суду для ознайомлення про затримання автомобіля, накладення арешту, заборони на його відчуження та користування на його ім`я та ім`я ОСОБА_5 не надходило.

Таким чином, всупереч вимог процесуальних норм КПК, слідчий провів слідчу дію - протокол огляду транспортного засобу «ВАЗ - 2108 » р.н. НОМЕР_3 без належних на те законних підстав, так як ні його братом ОСОБА_5 , ні ним усної та письмової згоди на проведення вказаної слідчої дії надано не було.

Слідчим фактично проведено обшук його транспортного засобу, без ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. Крім того, слідчий невідкладно не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, як на те вказує процесуальна норма ч. 3 ст. 233 КПК України.

Таким чином, по теперішній час тимчасово вилучене у нього майно йому не повернуто, чим порушено його конституційні права, та фактично незаконно утримується органом досудового розслідування.

Крім того, зважаючи на те, що фактичним власником тимчасово вилученого майна є скаржник, тому він вважає за необхідне повернути вказане у скарзі тимчасово вилучене майно саме йому.

В судовому засіданні скаржник вимоги та доводи скарги підтримав та просив повернути йому власний автомобіль.
На запитання з приводу особистого отримання ухвали суду від 11.05.2016 року щодо арешту його автомобіля скаржник пояснень не надав.
Слідчий Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_4 заперечив доводи скарги, просив у її задоволенні відмовити і суду пояснив, що зазначений автомобіль є речовим доказом, на нього накладено арешт ухвалою суду і в даний час по справі проводиться комплексна інженерно- транспортна експертиза, підстави повернення майна визначені чинним КПК і тому на даний час автомобіль не може бути повернений власнику.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали провадження за клопотанням про арешт майна за № 394/265/16-к, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Статтею 303 КПК України визначено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так цією нормою визначено право оскаржити бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні 04.05.2016 року було порушене кримінальне провадження № 0000151 з попередньою правовою кваліфікацією- ч.1 ст.286 КК України, з фабулою про те, що 04 травня 2016 року близько 13 години 10 хвилин в смт Новоархангельську Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул..Слави. Під час повороту ліворуч на другорядну дорогу на вул.. Козацька останній допустив зіткнення з мотоциклом «Вайпер» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по вул..Слави в зустрічному напрямку, внаслідок якого водій мотоцикла «Вайпер» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому плечової кістки справа, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваних ран обличчя, з якими був доставлений до Новоархангельської ЦРЛ.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, як це передбачено ч.2 ст. 168 КПК України.
Вимогами частин 1,2,3 ст. 170 КПК України передбачено,що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даний час по кримінальному провадженні № 0000151 від 04.05.2016 року проводиться комплексна інженерно-транспортна експертиза обставин ДТП, матеріали провадження направлені до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, про що свідчить письмове повідомлення слідчого Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 .

Матеріалами клопотання про арешт майна за № 394/265/16-к, яке було подане до суду 05.05.2016 року, встановлено, що 04.05.2016 року був складений протокол огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась за участі автомобіля ВАЗ -2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до реєстраційних документів є ОСОБА_3 , та зазначений автомобіль було вилучено та направлено на майданчик тимчасового тримання Новоархангельського ВП.
Постановою слідчого Новоархангельського ВП від 04.05.2016 року вищезазначений автомобіль визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2016 року накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із забороною користування та розпорядження останнім, яким згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу користується ОСОБА_5 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення слідчого експерименту в умовах максимально наближених до реальних із залученням даного автомобіля, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди, судових експертиз.
Крім того, копію вищезазначеної ухвали слідчого судді ОСОБА_3 отримав особисто 11.05.2016 року, про що свідчить написана ним розписка про отримання та яка наявна в матеріалах провадження № 394/265/16-к.
Нормою ч.5 ст.171 КПК передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи вимоги чинного КПК щодо часу подачі клопотання, слідчим подано клопотання про арешт майна у відповідності до вимог ч.5 ст. 171 КПК України.
Статтею 169 КПК України визначено підстави припинення тимчасового вилучення майна, а саме тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Тому, з врахуванням вищевикладеного, правові підстави для задоволення скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,304,307,309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000151 від 04.05.2016 року, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язанні слідчого повернути тимчасово вилучений транспортний засіб- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: