Справа № 639/7360/16-к
Провадження № 1-кп/639/35/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника- ОСОБА_9 ,

потерпілого- ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина Ураїни, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_11 10.05.2016р. приблизно о 19 год. знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де до них підійшов ОСОБА_10 , який є вітчимом ОСОБА_12 .

Саме в той час між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 на грунті раптово виниклих неприязних відносин почалася сварка, під час якої у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 вирішив використати в якості знаряддя злочину дерев`яну палицю, яку він помітив біля будинку, а потім, взявши її в руки, відчуваючи ненависть та зневагу до ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, наніс нею три удари в ділянку лівої ноги та один удар кулаком в область голови потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий впав на землю.

Після цього ОСОБА_14 припинив свої злочинні дії у відношенні ОСОБА_10 та з місця скоєння злочину зник.

В результаті протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_10 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівої гомілки у вигляді перелому зовнішньої кісточки (лодижки) перелом у малогомілкової кістки з розривом міжберцового зчленування, які не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3х тижнів (21 дня),які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 3756-ая/16 від 07.07.2016р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст.122 КК України визнав повністю, пояснив суду, що вказані події пам`ятає погано, бо пройшло вже багато часу. У той день 10 травня 2016 року, у другій половині дня, він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . До них підійшов вітчим ОСОБА_12 - ОСОБА_10 ,який був у нетверезому стані, поводив себе агресивно по відношенню до дівчат. Тоді він попросив його заспокоїтися,після чого між ними виникла сварка. Вони відійшли у бік,де потерпілий намагався нанести йому удар,він ухилився і у відповідь наніс потерпілому удар кулаком в область голови, один удар ногою під коліно, а також удари дерев`яною палицею, від чого останній впав на землю. Не заперечує ,що саме від його дій були потерпілому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи. У вчиненому щиро розкаюється . Просив суд суворо не карати та застосувати до нього амністію .
Окрім повного визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_11 підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом доказами, а саме.
Потерпілий ОСОБА_10 показав суду, що 10 травня 2016 року біля 18-19 год. він прийшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 ,де перебували донька його співмешканки ОСОБА_15 та її подруга ОСОБА_16 з хлопцем ОСОБА_17 . Він у цей день був трохи випившим. ОСОБА_15 заховала ключі від квартири та передала їх ОСОБА_14 ,який не бажав йому їх повертати. Між ним і ОСОБА_14 виникла сварка,після чого останній схопив дерев`яну палку і наніс нею декілька ударів по нозі та один удар кулаком в обличчя,від яких він впав на землю. Потім крики почула його співмешканка,вийшла на подвір`я та забрала його додому. За медичною допомогою він звернувся лише 30 травня 2016р.,оскільки відчув гострий біль у лівій нозі, де йому був вже встановлений діагноз та накладений гіпс на ногу. Цивільний позов не заявляє. В подальшому просив розглядати справу у його відсутності.
Крім показань потерпілого ОСОБА_10 винність обвинуваченого ОСОБА_18 також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом.
Згідно висновку судово - медичної експертизи № 3544-ая/16 від 05.07.2016р., у ОСОБА_10 встановлені наступні тілесні ушкодження:закрита тупа травма лівої гомілки у вигляді перелому зовнішньої кісточки (лодижки) перелом у малогомілкової кістки з розривом міжберцового зчленування,які не є небезпечними для життя в момент заподіяння,а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3х тижнів (21 дня),які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості(а.с.46-47 к/п)

З протоколу слідчого експерименту від 06.07.2016р. за участю потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що останній у присутності понятих, підтвердив свої показання про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_11 і показав механізм їх заподіяння ( а.с.49-54 к/п)
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3756-ая/16 від 07.07.2016р. тілесні ушкодження у ОСОБА_10 за характером та механізмом утворення відповідають судово-медичним даним, обставинам, отриманих в ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 06.07.2016р.(а.с.55-56 к/п)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3926ая/16 від 28.07.2016р. отримані ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості він міг отримати при обставинах та у час, вказаних у постанові слідчого, а саме: 10.05.2016р. З наявними тілесними ушкодженнями ОСОБА_10 міг ходити, але здійснити такі активні дії як біг та стрибки, малоймовірно(а.с.58-59 к/п)
Згідно протоколу огляду місця події від 19.08.2016р. вбачається,що безпосереднім місцем огляду є двір,розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,де біля стінки однієї з квартир будинку була виявлена та вилучена дерев`яна палка, якою зі слів потерпілого ОСОБА_10 йому було спричинено тілесні ушкодження (а.с.93-97 к/п)
Постановою слідчого від 19.09.2016р. вказана дерев`яна палиця була визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню та передана на зберігання до камери схову Новобаварського ВП Київського ВП ГУ НП в Харківській області(а.с.98 к/п)

Аналізуючи вищевказані докази, враховуючи встановлені обставини по справі, спосіб вчинення злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_10 , суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 повністю доведена.
Суд, кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не заподіяли наслідків, передбачених ст.121 КК України, але які спричинили тривалий розлад здоров`я, так як він, на грунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 три удари дерев`яною палицею в ділянку лівої ноги та один удар кулаком в область голови потерпілого, чим заподіяв останньому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, ніде не навчається, має постійне місце реєстрації та проживання в м.Харкові, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога ,а такожна обліку у службі у справах дітей не перебуває , фізичний стан неповнолітнього відповідає віковому рівню, має задовільний загальний розвиток.

Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації від 16.01.2017 року щодо неповнолітнього ОСОБА_11 , останній має низький рівень вольового контролю,що може проявлятися в випадках неконтрольованої агресії та конфліктах з оточуючими, знаходить виправдання своєї поведінки та не в повній мірі бере на себе відповідальність за заподіяну шкоду, усвідомлює та жалкує про вчинене кримінальне правопорушення, вжиті заходи спрямовані на мінімізацію ризику повторного вчинення правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини, щире каяття ,вчинення злочину у неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_11 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості,дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його відношення до скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, але звільнити від відбування покарання на підставі ст. ст. 75,104 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
При цьому, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 заявив клопотання про застосування до нього амністії у 2016 році, оскільки на момент скоєння даного кримінального правопорушення він був неповнолітнім, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вказане клопотання було підтримано його захисником.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст.12 названого Закону).

Відповідно до п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, раніше не судимий, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 10.05.2016 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_11 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Також суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_11 наслідки застосування амністії, а саме: що застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду.

Процесуальних витрат у справі немає. Долю речових доказів суд вирішує на підставі вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України, ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,навчання.
На підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: дерев`яна палка,яка перебуває на зберіганні у камері схову Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1