Провадження № 1-кс/742/831/18
Єдиний унікальний № 742/2094/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Прилуки скаргу Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» на дії слідчого та бездіяльність прокурора щодо закриття кримінального провадження,-
в с т а н о в и в :
Приватне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство 17461» звернулося до слідчого судді зі скаргою на дії слідчого та бездіяльність прокурора щодо закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що 28.03.2018 директор ПрАТ «Автотранспортне підприємство 17461» (далі ПрАТ «АТП 17461») ОСОБА_3 звернулась з заявою до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, про те, що 14.08.2008 ОСОБА_4 на той час працюючи директором ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461» (далі ВАТ «АТП 17461»), правонаступником якого на теперішній час є ПрАТ «АТП 17461», не маючи на те повноважень, уклав договір іпотеки з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», де ВАТ «АТП 17461» виступило іпотекодавецем при укладанні іпотечного договору між позичальником ТОВ «Паритет» та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».

За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0000465 від 29.03.2018 року за фактом службової недбалості службовими особами ВАТ «АТП 17461».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

17 травня 2018 року старший слідчий СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження, керуючись п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки оголосити повідомлення про підозру ОСОБА_4 не є можливим у зв`язку зі смертю останнього, тобто відсутній суб`єкт злочину, у разі чого вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Скаржник не погоджуючись з постановою слідчого про закриття кримінального провадження від 17.05.2018 року за п.2 ч.1 ст. 284. КПК України, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю у разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Тому звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді.

В судове засідання скаржник не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце слухання справи належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

17 травня 2018 року старший слідчий СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження, в якій зазначено, що в діях колишнього директора ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461» - ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, так як він перебуваючи на посаді директора ВАТ «АТП 17461», не маючи права особисто розпоряджатися належним йому майном, всупереч діючому на той час статуту підприємства, в порушення п. 8.2.3. яким передбачено, що угоди укладені па суму більше 100% статутного фонду товариства та угоди про заставу майна затверджуються виключно Вищім органом товариства, яким є загальні збори акціонерів, провів не додержуючись процедури, загальні збори, на яких ніби то було затверджено рішення виступити ВАТ «АТП 17461» іпотекодавецем при укладанні іпотечного договору між позичальником ТОВ «Паритет» та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», що призвело до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом інтересам підприємства, однак оголосити повідомлення про підозру ОСОБА_4 не є можливим у зв`язку зі смертю останнього, тобто у теперішній час відсутній суб`єкт злочину, у разі чого вказане кримінальне провадження підлягає закриттю.
Пунктом 3 частини 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором.

Частиною 1 статті 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слід зазначити, що підозру у вчиненні кримінального правопорушення можна визначити як правовідношення (правовий зв`язок) між державою і особою, яке полягає у конкретизованій письмовій претензії держави в особі її уповноважених органів та службових осіб до особи з приводу можливого вчинення нею дій, передбачених відповідними статтями закону про кримінальну відповідальність, яке зникає в разі спростування (закриття кримінального провадження щодо підозрюваного) або перетворюється у обвинувачення в разі підтвердження.

Поява підозрюваного і, як наслідок, сторони захисту у кримінальному провадженні, започатковує і реалізацію функції захисту. Від того, чи буде дотримана процесуальна форма, чи будуть забезпечені відповідному суб`єкту усі гарантовані Конституцією та законодавством права, залежить верховенство права, законність кримінального провадження, можливість постановлення справедливого кінцевого рішення у провадженні, тощо.

Стаття 284 чинного КПК містить у своїх нормах вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

П. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України вказує, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Даною правовою нормою регулюється питання закриття провадження в справі коли мова йде про смерть особи, щодо якої були здійснені певні дій, передбачені ст. 42 КПК України і яка вже набула статус підозрюваної.

Можливість же закриття кримінального провадження щодо померлої особи, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачена.

Важливість ознаки підозри як припущення полягає у тому, що воно може бути спрямоване лише до живої особи.

Це підтверджується статтями 42, 276 278 КПК України, які визначають статус підозрюваної особи, випадки його набуття та порядок письмового повідомлення про підозру.

Стаття 42 КПК України визначає єдиний випадок, коли особа може бути підозрюваною, безпосередньо не ознайомившись з повідомленням про підозру: якщо місцезнаходження особи не встановлено (однак саме повідомлення про підозру складено).

В даному випадку законодавцем презюмується, що особа є живою, але розшукати її для вручення і ознайомлення з таким повідомленням про підозру є неможливим (хоча такі спроби, безумовно, здійснюються відповідними органами).

Тому даний правовий зв`язок не може виникати між державою і особою, яка померла, і до якої на момент смерті не було спрямовано жодних підозр (претензій кримінально-правового характеру) з боку держави.

Аналіз вище викладених правових норм свідчить про те, що померлі особи не можуть бути суб`єктами вчинення злочину, відповідно, смерть особи, яка вчинила злочин, виключає постановку питання про відповідальність цієї особи .

Не визначаючи можливість повідомлення про підозру особі, яка померла на момент встановлення в результаті доказування достатніх даних для такого повідомлення, законодавець, на думку суду, виходив з наступних міркувань.

По-перше, така можливість може бути сприйнята як порушення деяких елементів права на справедливий суд, що знаходять своє відображення у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд; право допитувати свідків обвинувачення.

Всі три вищезазначені елементи тісно пов`язані з процесуальним доказуванням підозрюваним своєї невинуватості. Тільки дізнавшись про причини і підстави, про суть «підозри», особа, проти якої його висунуто, зможе провадити, в разі бажання, доказову діяльність, особисто чи через захисника.

Як вказує Європейський суд з прав людини, в кримінальних питаннях надання повної, детальної інформації про обвинувачення, висунутих проти обвинуваченого, і, як наслідок, правова характеристика того, що суд може вирішити за даним питанням, є обов`язковою попередньою умовою забезпечення справедливості судових розглядів .

Така позиція була відображена, зокрема, у рішеннях Пелісьє і Сассі проти Франції [БП] (Pelissier and Sassi v. France [GC]), пункт 52; Сейдович проти Італії [БП] (Sejdovic v. Italy [GC]), пункт 90.

За таких обставин у випадку фізичної смерті, відсутня будь-яка можливість щодо особистої реалізації таких гарантій, що закріплені на найвищому міжнародному рівні.

По-друге, особа, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину, не має можливості здійснювати і будь-якої іншої доказової діяльності ?особисто або через обраного ним захисника.

Отже, факт смерті особи, втрата нею кримінальної процесуальної правосуб`єктності не дозволяють, в контексті норм чинного кримінального і кримінального процесуального законодавства, спрямувати до померлого такі претензії.

Не зважаючи на те, що відповідно до елементів презумпції невинуватості, підозрюваний не зобов`язаний доводити свою невинуватість, йому, все ж, повинне бути надано право здійснювати доказову діяльність за його бажанням.

За таких обставин суд вважає,що в ситуації, коли особа не мала процесуального статусу у провадженні, а після настання смерті органами досудового розслідування було зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри, не можна застосовувати механізми щодо закриття кримінального провадження, аналогічні процедурі, вказаній у п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України. Єдиною підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, на яку посилається скаржник, є необхідність оголошення підозри померлому та закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

А тому, виходячи з аналізу наведеного вище законодавства, приходжу до висновку, що такі твердження скаржника не базуються на нормах закону.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, приходжу до висновку, що слідчий під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, встановивши наявність в діях колишнього директора «Автотранспортне підприємство 17461» - ОСОБА_4 , ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК України, не мав законних підстав для оголошення підозри особі, яка померла та закриття провадження в справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому діяв в межах своїх повноважень та в спосіб визначений КПК України.

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 93, 220, 223, 303, 306,307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» на дії слідчого та бездіяльність прокурора щодо закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1