Справа №585/1464/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/683/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання (подання), пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , засудженого 17 грудня 2010 року за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, за ст. ст. 115 ч. 1; 71; 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 1 місяць,

про відмову в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)», при цьому, початком строку покарання є 15 липня 2010 року, а кінцем відбуття строку покарання є 26 січня 2021 року.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 в якому він просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, як засудженій особі, що стала на шлях виправлення та відбула не менше двох третин строку покарання, відповідно до ст. 82 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2018 року, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з мотивів того, що ОСОБА_7 не є особою яка стала на шлях виправлення і на даний час до нього не може бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Суд мотивував своє рішення тим, що станом на 10 травня 2018 року невідбута частина покарання становила 2 роки 8 місяців 16 днів, а з характеристики відносно засудженого ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)», від 18 квітня 2018 року, було встановлено, що засуджений ОСОБА_7 прибув до ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» 4 квітня 2018 року. За час відбування покарання зарекомендував себе переважно з негативного боку, порушував режим утримання, за що має стягнення, які погашені у встановленому законом порядку та одне заохочення. У відношенні до працівників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує контролю. Згідно вироку має позов. Вину у скоєному визнає частково. Міру призначеного судом покарання вважає суворою.

Суд вказав, що не було встановлено позитивних зрушень в поведінці засудженого ОСОБА_7 та його ставленні до праці, що свідчить про те, що він не прагне виправитися.

Крім того, судом було зазначено про те, що ОСОБА_7 був неодноразово засудженим, в тому числі за тяжкі злочини, що свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки ОСОБА_7 і необхідність більшого часу для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 , в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали якою замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Засуджений в апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги те, що він утримувався в установі виконання покарань, яка знаходиться на окупованій території та в подальшому був етапований до ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що згідно з ст. 82 ч. 3 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, при цьому, висновок про виправлення засудженого повинен базуватися на даних про поведінку засудженого в цілому, а не за якийсь період відбування засудженою особою покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в повному обсязі дослідив факт наявності чи відсутності підстав для заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, в тому числі врахував поведінку засудженого ОСОБА_7 та ставлення його до праці в процесі всього періоду відбування ним покарання.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку про передчасність заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини призначеного йому покарання у виді позбавлення волі на більш м`який вид покарання.

Судом першої інстанції з матеріалів провадження та особової справи засудженого було встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 мав 6 стягнень та 1 заохочення (а. о. с. 191, 192).

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень, засудженому ОСОБА_7 15 квітня 2014 року була оголошена подяка за проведення ремонтних робіт, а 2 жовтня 2012 року було винесено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 10 діб за перешкоджання обшуку, 23 квітня 2015 року було винесено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 10 діб за порушення розпорядку дня, 7 серпня 2015 року та 22 січня 2016 року було винесено стягнення у виді догани за порушення форми одягу, 8 січня 2016 року було винесено стягнення у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 15 діб у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, 22 лютого 2017 року було винесено стягнення у виді догани за невиконання законних вимог адміністрації (а. п. 20).

Відповідно до витягу з протоколу № 8, від 18 квітня 2018 року, засудженому ОСОБА_7 відмовлено в переведенні до виправної колонії середнього рівня безпеки та у внесенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (а. п. 21, 22).

З характеристик відносно засудженого ОСОБА_7 , від 18 квітня 2018 року та від 5 травня 2018 року (а. о. с. 182, 191), судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 не ставав на шлях виправлення, оскільки за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе переважно з негативного боку, порушував режим утримання. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує контролю. На основному виробництві установи не працевлаштований. Не приймає участі в програмах диференційно виховного впливу. Вину в скоєному злочині визнає частково та міру призначеного судом покарання вважає суворою.

Судом також було встановлено, що за час відбування ОСОБА_7 покарання його поведінка свідчить про відсутність намірів ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення, що підтверджується відсутністю за останні 4 роки заохочень, що в свою чергу вказує на відсутність позитивних змін в поведінці ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, такі обставини давали суду підстави для висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що він в повній мірі став на шлях виправлення.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що він утримувався в установі виконання покарань, яка знаходиться на окупованій території, ніяким чином не впливають на законність прийнятого рішення судом першої інстанції.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 10 травня 2018 року, про відмову засудженому ОСОБА_7 у заміні не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, від 17 грудня 2010 року, за ст. ст. 115 ч. 1; 71; 72 КК України, більш м`яким видом покарання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4