АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/699/18 Справа № 2315/3101/12 Категорія: ст. 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 30 000 грн. за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2012 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду першої інстанції з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача ОСОБА_10 , у виконавчому провадженні № 40934552, відкритого за виконавчим листом № 1/2318/431/2012 від 22.02.2013 року, виданого Уманським міськрайонний судом Черкаської області на підставі вироку від 14.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь представника потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 30 000 гривень, його правонаступником ОСОБА_7 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2012 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2013 року, ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є її неповнолітня дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої був її батько ОСОБА_10 . Судом стягнуто з ОСОБА_9 на користь батька ОСОБА_10 кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. Вирок суду набрав законної сили 29.01.2013 року.

Уманським міськрайонним судом 22.02.2013 року видано виконавчий лист № 1/2318/431/2012, за яким було відкрито виконавче провадження № 40934552.

16.11.2017 року стягувач за виконавчим провадженням № 40934552 ОСОБА_10 помер.

Постановою головного державного виконавця Уманського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_11 від 19.12.2017 року закінчено виконавче провадження № 40934552, у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_10 та рекомендовано заявниці звернутися до суду з заявою про заміну вибулої (померлої) сторони у виконавчому документі її правонаступником (спадкоємцем).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_10 відкрита приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.12.2017 року.

Станом на 04.05.2018 року вирок суду від 14.11.2012 року в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь представника неповнолітньої ОСОБА_10 30 000 грн. не виконано.

На даний час потерпіла ОСОБА_13 є неповнолітньою, а її законним представником є ОСОБА_7 , яка є дружиною, спадкоємцем та правонаступником стягувача ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому є всі підстави для визнання її стягувачем по виконавчому провадженню № 40934552 про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 30 000 гривень.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 20 липня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 було відмовлено. Ухвала суду була мотивована тим, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_7 є спадкоємцем після смерті стягувача ОСОБА_10 за виконавчим листом № 1/2318/431/2012, виданим 22.02.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 30 000 гривень.

На вказану ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, та направити справу на новий судовий розгляд. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував, що померлий ОСОБА_10 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 був законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , а після його смерті законним представником неповнолітньої є вона ОСОБА_7 як мати.

Вказує на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_10 відкрита приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.12.2017 року. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу.

Прокурор погодився з апеляційної каргою, також просив її задовольнити.

ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку прокурора, апелянта ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки в справі відсутні докази про те, що саме ОСОБА_7 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 , що має підтверджуватися відповідним свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником.

В даному випадку після смерті стягувача ОСОБА_10 лише заведена спадкова справа, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 50273929 від 13.12.2017 року (а.с. 8). Жодних правовстановлюючих документів про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а також про визначення її як єдиного спадкоємця після смерті чоловіка, ОСОБА_7 не надала.

Колегія судді вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що заміна сторони у виконавчому провадженні має відбутися в силу того, що кошти були стягнуті на користь батька як законного представника неповнолітньою потерпілої, а тепер після його смерті законним представником є мати (апелянт), оскільки ця процедура в межах виконавчого провадження регулюється нормами ЦПК України, де вказано, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива правонаступником, тоді як відносини щодо законного представництва особи не можуть вважатися правонаступництвом стосовно права стягнення коштів, яке вироком суду визначене на користь конкретної особи і може перейти до іншої особи після смерті стягувача виключно у порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 371, 372, 379, 537, 539 Кримінального процесуального Кодексу України, ст. 442 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 30 000 грн. за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2012 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :