Справа №484/555/17 10.07.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 липня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року, в кримінальному провадженні №0003375 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

встановила :

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року відповідно до ч.1 ст.72 КК України з переведенням менш суворого виду покарання в більш суворий у співвідношенні одного дня позбавлення волі - двом дням обмеження волі, та остаточно визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
Цим же вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 звернулася до Апеляційного суду Миколаївської області з апеляційною скаргою, в якій просить вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2018р. щодо ОСОБА_3 змінити, виключити з вказаного рішення кваліфікуючу ознаку злочину «крадіжка, поєднана з проникненням у сховище», перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 на ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. Призначити ОСОБА_3 покарання, яке є співрозмірним його діянню.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засіданні, та згідно даних технічного запису судового засідання, судом, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, в тому числі і обвинуваченого ОСОБА_3 , не досліджувались докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. Суд належним чином з`ясував у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, впевнився у добровільності позиції обвинуваченого, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки, ОСОБА_3 визнав вину в інкримінованому йому злочині в повному обсязі, не оспорював в судовому засіданні обставин вчинення ним правопорушення і погодився з рішенням суду про недоцільність дослідження доказів по справі, суд обмежився лише допитом обвинувачених та не досліджував інші докази по справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Між тим, як вбачається із тексту та вимог апеляційної скарги, захисник ставить питання про зміну вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України. Тобто, захисником в апеляційній скарзі заперечуються встановлені судом та наведені у вироку обставини вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, які той не заперечував під час розгляду справи судом. Така позиція захисника суперечить вимогам ч.2 ст. 394 КПК України.

Враховуючи наведене, в зв`язку з тим, що захисником ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 оскаржено судове рішення виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржено згідно з положеннями ст. 394 КПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника слід відмовити, відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст.ст. 394, 399 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року, у кримінальному провадженні №0003375 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження та апеляційну скаргу з додатками невідкладно повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її ухвалення.

Суддя Апеляційного суду
Миколаївської області ОСОБА_1