Справа № 171/1534/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2018 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000698 від 01.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, українець, має середню освіту, не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10.11.2003 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 215, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 03.02.2006 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки;

- 21.05.2007 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік 6 місяців по вироку Апостолівського районного суду від 03.02.2006. До відбуття покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2012 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.07.2017 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік.

- 19.09.2017 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України враховано призначене покарання вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 за сукупністю злочинів,, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки, відносно якого запобіжний захід обрано у вигляді домашнього арешту,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановлений законом строк судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 30.06.2018, приблизно о 05.00 годині, проходив по території садового товариства «Відпочинок», біля земельної ділянки АДРЕСА_3 , котра належить ОСОБА_5 , де у вказаному місці, у вказаний час у останнього виник злочинний умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через віконний отвір проник до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав болгарку марки «Makita» модель «GA5030», вартістю 1149,18 гривень, металеву бочку з кришкою об`ємом 50 л., вартістю 121 гривень, набір гаєчних комбінованих ключів марки «Intertool», вартістю 300,20 гривень, алюмінієву каструлю об`ємом 3л., вартістю 154,80 гривень, алюмінієві каструлі об`ємом 5 л. у кількості 2 шт., вартістю 245,01 гривень за 1 шт., загальною вартістю 490,02 гривень, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 2215,20 гривень. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та не заперечує щодо тих обставин котрі викладені в обвинувальному акті. Він дійсно на території садового товариства викрав болгарку, металеву бочку, алюмінієву каструлю та інші предмети які точно вже не пам`ятає. Гроші були потрібні на продукти харчування. Шкоду потерпілому не відшкодував.

Потерпілий в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склади злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України не встановлено та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК Українирецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Керуючись ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити до надбання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: металеву бочку об`ємом 50л залишити за належністю законному власнику .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1