Справа № 215/3997/18
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001373 від 02.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, маючого неповнолітню дитину дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.06.2018 близько 13.30 год., з метою таємного викрадення чужого майна, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, прийшов на територію ЦВО-1 ПрАТ «ПівнГЗК» в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зайшовши в приміщення цеху через вхід дільниці № 2, він підійшов до обпалювальної машини АК-306 та діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю очевидців, таємно, застосовуючи фізичну силу, руками склав в сумку, яку приніс з собою, два колосники к.20201 А1 зі зносом 10% та 10 колосників, які класифікуються як металобрухт нержавіючої габаритної сталі, та заховав їх собі під одяг. Утримуючи вищевказане майно при собі, пішов у бік виходу з території ПрАТ «ПівнГЗК», однак на прилеглій до ЦВО-1 території був зупинений працівниками ТОВ «ОА Барс».

Згідно висновків судово-товарознавчої експертизи № 17/12.1/542 від 28.08.2018 року вартість двох колосників к.20201 А1 із зносом 10% станом на 27.06.2018 складає 570,00 гривень; вартість металобрухту нержавіючої габаритної сталі вагою 25 кг станом на 27.06.2018 складає 804,17 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій для викрадення чужого майна на загальну суму 1374,17 гривень, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Ці умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів шляхом допиту представника потерпілого, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, а ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався; його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність претензій від представника потерпілого, досудову доповідь органу пробації, а також те, що ОСОБА_4 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин його вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушення. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених у справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому іспитовий строк, при цьому покласти на останнього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/542 від 28.08.2018 р. у сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Речові докази:

- дванадцять колосників, що належать та зберігаються у ПрАТ «ПівнГЗК» залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: