ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/55/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №644/9487/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Володарське Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого 08.11.2004 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі в силу ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 05.11.2005 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі в силу ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 27.05.2011 р. Харцизьким міським судом Донецької області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту; 05.01.2012 Харцизьким міським судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідності до ст.70 КК України, за сукупністю призначених покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Вироком встановлено, що 01 жовтня 2016 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше малознайомим ОСОБА_9 , розпочав бійку з останнім, наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого ОСОБА_9 впав на спину. ОСОБА_7 , діючи відповідно до умислу, спрямованого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись поруч із потерпілим, наніс ОСОБА_9 не менше 3 ударів кулаком в обличчя та двох ударів стопою ноги в область грудей. Після чого, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_9 обома руками за верхню одежу та витягнув його з квартири на сходи між З та 4 поверхом вказаного житлового будинку, а сам повернувся до квартири. Бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, через декілька хвилин вийшов на сходи, де продовжуючи свій злочинний намір, наніс ОСОБА_9 ще не менше трьох ударів стопою ноги в область грудної клітини, спричинивши тим самим ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, крововиливів в навколоочних областях, садна лобної області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, садна верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, закриту травму грудної клітини: перелам грудини, перелами ребер з обох сторін, забій-розрив легенів, забій серця, пневмомедиастинум, двосторонній гемопневмоторакс, підшкірна емфізема - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_9 помер у ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова. Причиною смерті ОСОБА_9 стала: закрита травма грудної клітини з множинними переламами ребер, ударами-розривами легенів і розвинувшимся в слідстві цього ускладненням - посттравматична двостороння плевропневмонія, гостра легенево-серцева недостатність.
02 жовтня 2016 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , побачив на підлозі мобільний телефон "Nokia 3720 Classic", вартістю 281 грн., який належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_7 діючи повторно, з корисливих спонукань, відповідно до раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_9 , незаконно заволодів мобільним телефоном, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 281,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Зазначив, що при розгляду справи були допущені неповнота та односторонність, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що судом не були взяті до уваги та враховані докази та клопотання сторони захисту, не встановлені фактичні дані, що мають суттєве значення для кримінального провадження, доказам по справі дана неправильна оцінка, в основу вироку покладено припущення. Вказав, що частково визнав вину, активно сприяв встановленню фактичних обставин по справі, давав повні та об`єктивні показання. На думку апелянта, при призначенні покарання суд неповно врахував тяжкість вчинених злочинів, необережну форму вини, обставини, що призвели до вчинення злочину, дані про його особу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого та вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах апеляційної скарги обвинуваченого, а саме в частині обґрунтованості його засудження за ч.2 ст.121 КК України та правильності призначення покарання.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2017 року ОСОБА_7 було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.185 КК України.

Висновки суду за вищенаведеним обвинуваченням, зокрема в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вдень 01 жовтня 2016 року разом з співмешканкою на ім`я ОСОБА_10 у лісосмузі біля будинку 106 по вул. Миру у м. Харкові жарили шашлики та вживали спиртні напої, він випив близько 150 гр. горілки. Приблизно у 16 години до них прийшов ОСОБА_9 , про якого він знав від знайомих, він був нетверезий. Посиділи ще 5-10 хвилин випили по 50 гр. горілки і він пішов до квартири АДРЕСА_2 спати. Близько 16 години 30 хвилин він прокинувся через чоловічий голос, це був ОСОБА_11 який його сварив нецензурною лайкою та кричав "де той сепаратист нехай їде у свій Донбас", він спочатку нічого не зрозумів, подумав, що ОСОБА_11 бажає на нього напасти, підвівся, підійшов до ОСОБА_12 і між ними зав`язалась бійка, хто перший почав бійку і хто кого першим ударив він сказати не може, вважає, що склалася ситуація "або ти або тебе". Вважає, що якщо першим би цього не зробив то ОСОБА_11 бив би його. В бійці він наносив удари точно не пам`ятає скільки, але не менше 6, один раз в обличчя, а інші в грудну клітину руками. Удари наносив, щоби той заспокоївся, не розумів, що спричиняє йому шкоду, оскільки після ударів ОСОБА_11 продовжував його ображати, в його розумінні це не шкода, якби потерпілому було боляче то він би "схопився" де болить та заспокоївся. ОСОБА_11 теж наніс йому удар в обличчя. Після ударів ОСОБА_11 упав. Він його підняв та вивів в під`їзд та зачинив двері. Після чого взяв цигарку та через хвилину вийшов, виніс тапки бо думав, що то взуття ОСОБА_13 . ОСОБА_11 знову почав на нього кидатись і він ще раз вдарив його рукою у тулуб і той присів на тумбочку, він його пересадив на стілець на сходах будинку. Після чого повернувся до кімнати де перебували співмешканка та її матір. Після повернення ліг спати. Стверджує, що ногами ОСОБА_12 не бив.
Показання потерпілої ОСОБА_14 , згідно з якими 01 жовтня 2016 року матір їй повідомила, що зі слів сусідки їй стало відомо, що близько 20-21 години з будинку АДРЕСА_3 швидка допомога до лікарні забрала її брата ОСОБА_9 . Брат мешкав у будинку АДРЕСА_4 і їй стало відомо, що в той день жінка на ім`я ОСОБА_10 , попросила допомогти донести до її квартири посуд і у квартирі ОСОБА_10 виникла бійка. Була викликана швидка допомога та наряд поліції. Тамара не відчинила двері поліції, поліцейські вивели з під`їзду будинку брата та відправили на кареті швидкої допомоги до лікарні. Особисто з братом вона не розмовляла оскільки той помер у лікарні не приходячи у свідомість. ОСОБА_9 07.10.2016 року повинен був їхати в зону проведення анти терористичної операції.
Показання свідка ОСОБА_15 про те, що 01 жовтня 2016 року близько 19 години 20 хвилин проходив повз будинок 106 у м. Харкові, біля будинку побачив патрульну машину поліції та швидкої допомоги. Поцікавився що відбулося, йому повідомили, що відбулася бійка. В кареті швидкої допомоги побачив свого давнього знайомого на ім`я ОСОБА_16 , у того було побите обличчя та він тримався за грудну клітину. На його запитання, що відбулося ОСОБА_16 повідомив, що його побив співмешканець ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_17 , з 4-го поверху.
Показання свідка ОСОБА_18 , згідно з якими він знає ОСОБА_19 як сусіда, який жив в квартирі разом з ОСОБА_10 та її матір`ю на протязі 2-3 місяців. 01 жовтня 2016 року близько 17 годин 20 хвилин повертаючись додому біля своїх дверей побачив чоловіка, який сидів та важко дихав, на запитання, що сталося той відповів, що трохи посидить відпочине, видимих ушкоджень у чоловіка не було. Через 10-15 хвилин почув у коридорі глухі звуки-удари близько 4, вийшов десь через 2 хвилини та побачив того чоловіка вже з травмами на голові і на щелепі, але хто його бив він не бачив. Він став викликати наряд поліції, близько 2-х годин поліції не було. ОСОБА_20 знов перебуваючи у квартирі через 1,5 години чув звуки ударів близько 8-9 ударів, вийшовши з квартири побачив, що той чоловік лежить на сходах головою вниз, став викликати швидку. Намагався дізнатися у чоловіка, що відбулося, але той нічого йому не пояснив, а тільки важко дихав.
Показання свідка ОСОБА_21 , відповідно до яких в літку 2016 року вона познайомилась з ОСОБА_7 , він їй розповів, що він мешканець ОСОБА_22 мав якусь справу на ринку, але не бажав служити в так званому "ДНР" і переїхав. Спочатку просто спілкувались, він приходив у гості, а потім залишився жити в квартирі АДРЕСА_2 . В квартирі жили вона, її син, брат матір та ОСОБА_7 квартирі він прожив близько 4-х місяців, за цей час вона піддавалася побиттю з його боку, зверталася до поліції, просила його покинути квартиру, але він не реагував, коли вживав спиртне вів себе агресивно.
10 жовтня 2016 року вона та ОСОБА_23 неподалік від будинку жарили шашлики вживали спиртні напої. До них приєднався її друг ОСОБА_11 , який був випивши, до цього часу ОСОБА_23 і ОСОБА_11 спілкувалися 3-4 рази іноді разом випивали, але конфліктів між ними ніколи не було. Разом випили по 2-3 чарки горілки і ОСОБА_23 пішов додому, а вона з ОСОБА_24 залишилися зібрати посуд. Вона поскаржилась ОСОБА_25 на ОСОБА_19 та сказала, що не знає, що з ним робити. ОСОБА_11 пообіцяв поговорити з ОСОБА_26 . Коли вони прийшли додому то ОСОБА_11 почав розмовляти з матір`ю, ОСОБА_23 прокинувся, скочив з дивану, підбіг до ОСОБА_12 і наніс йому удар кулаком у груди. ОСОБА_11 упав, а ОСОБА_23 продовжив наносити удари ногами в грудну клітину, наніс від 3 до 5 ударів, а потім, ще раз кулаком в обличчя. Вона та її матір стали хватати ОСОБА_19 за руки та відволікати його. Потім ОСОБА_23 зупинився, сказав "все-все". ОСОБА_23 став проганяти ОСОБА_12 , але той не міг підвестись і тоді ОСОБА_23 виволік його під руки з квартири на сходи. Вона йшла за ними. Коли ОСОБА_23 всадив ОСОБА_12 на табурет, який був на майданчику вона позвала ОСОБА_19 додому і повернулася, і в цей час ОСОБА_23 знову почав бити ОСОБА_13 . Коли вона повернулася до них то бачила, що ОСОБА_11 лежав на спині, а ОСОБА_23 бив його ногами в груди, скільки ударів точно сказати не може, ОСОБА_11 не захищався був без сил. Вона знову почала його відтягувати від ОСОБА_13 . Коли вона затягла ОСОБА_19 до квартири то він зачинив двері і наказав нікому не відкривати. Через 20-30 хвилин приїхала поліція, стукали в двері, але ОСОБА_23 заборонив відчиняти двері. Вранці наступного дня ОСОБА_23 сказав, що практично нічого не пам`ятає і не може пояснити свій вчинок, покинув квартиру, сказав, що їде до Донецька, бачила як він забрав телефон ОСОБА_12 , який залишався в квартирі. Ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_19 вона не бачила.
Показання свідка ОСОБА_27 , згідно з якими за 3-4 місяця до подій 01 жовтня 2016 року до її квартири прийшов ОСОБА_23 прогнав чоловіка її дочки ОСОБА_10 та став проживати у квартирі. За час проживання здавався чемним, агресії не проявляв, купував харчі, добре поводився з нею, у її присутності не пив. 10 жовтня 2016 року ОСОБА_23 прийшов додому один та сказав, що йому не цікаво в компанії і ліг спати. Пізніше в квартиру прийшла дочка ОСОБА_10 та знайомий ОСОБА_28 . ОСОБА_11 зайшов до кімнати, став щось їй розповідати, але вона не пам`ятає що. В цей момент ОСОБА_23 зненацька підвівся і вдарив ОСОБА_16 і той впав. Сам удар вона не бачила, тільки бачила, що ОСОБА_11 упав на спину. ОСОБА_23 хотів нанести удари ще, але вона з дочкою почали його відтягати, він сказав "все-все" і ще раз ударив його рукою в верхню частину тулуба. Потім декілька разів наніс удари ногами в груди, на її погляд удари були дуже сильні та "блискавичні" зверху вниз. Вона та дочка продовжили відтягати ОСОБА_29 але в них не виходило і врешті він зупинився сам. Після побиття ОСОБА_23 взяв ОСОБА_12 під руки та вивів з квартири, дочка пішли за ними, вона залишилась у квартирі, а потів вийшла до сходів, але що відбувалось на майданчику між сходами не бачила.
Висновок судово-медичної експертизи № 1200-А/16 від 17.10.2016 р., згідно якого у зв`язку з подією 01.10.2016 року у ОСОБА_9 , мали місце пошкодження:
- закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синці в навколоочних областях, садно лобної ділянки - що в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я;
- садна верхніх кінцівок - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
- закрита травма грудної клітини: перелам грудини, перелами ребер з обох сторін, забій-розрив легенів, забій серця, пневмомедиастинум, двосторонній гемопневмоторакс, підшкірна емфізема - відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Ці ушкодження утворилися від неодноразового травматичної ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких не відобразилися, садна утворилися за механізмом удар-тертя. (а.с. 181-182)
Висновком судово-медичної експертизи № 315-Ат/16 від 18.11.2016 р., згідно якого на підставі даних дослідження трупа ОСОБА_9 , з огляду на відомості з історії його хвороби, встановлені наступні пошкодження:
- синці в навколоочних областях, садно в скроневій області зліва, крововилив в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневій області зліва;
- закрита травма грудної клітини: крововиливи в підшкірно-жирову клітковину і м`язи зліва і справа по передньо-пахвових і лопаточних лініях, множинні перелами ребер з обох сторін: перелами 3-9 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії з крововиливами до плеври в зоні перелому і порушенням її цілісності в проекції переламів 4-5-6 ребер і вистояням їх в плевральну порожнину, перелами 4-9 ребер зліва по лінії лопатки без порушення цілісності плеври з крововиливами її в зоні переламів, перелами 3-9 ребер праворуч від передньої пахвової до середньо-пахвової лінії з масивним крововиливом плеври в зоні переламів ребер і порушенням її цілісності в проекції переламів 5-6 ребер і вистояння їх в плевральну порожнину, перелами 3-5 ребер праворуч по лінії лопатки без порушення цілісності плеври, з крововиливом її в зоні переламів, перелам тіла грудини в середній третині без зміщення, забої-розриви правої і лівої легені, пневмомедиастинум, крововиливи в органи середостіння, в навколосерцевої сумку, забій серця, двосторонній гемопневмоторакс, підшкірна емфізема грудної клітини; синці на передньо-бічній поверхні грудної клітини справа і зліва;
- садна верхніх кінцівок.
Причиною смерті ОСОБА_9 є закрита травма грудної клітини з множинними переламами ребер, ударами-розривами легенів і розвинувшимся в слідстві цього ускладненням - посттравматична двостороння плевропневмонія, гостра легенева-серцева недостатність.
Вказані пошкодження утворилися прижиттєво, від багаторазової травматичної ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких не відобразилися.
Всі пошкодження могли утворитися в строк незадовго до госпіталізації в ХГКБСМП, а саме, 01.10.2016 року.
Закрита травма грудної клітини, встановлена у ОСОБА_9 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Є причинний зв`язок між травмою грудної клітини, встановленої у ОСОБА_9 та його смертю.
Синці на голові, садно на голові, садна верхніх кінцівок, встановлені у ОСОБА_9 , утворилися від впливу тупих твердих предметів, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких, у вказаних пошкоджень не відобразилися, садна утворилися за механізмом удар-тертя, на настання смерті не вплинули і за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 наступила 17.10.2016 року в 07.10 годин в стаціонарі ХМКЛШНМД.
Дані протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 02 листопада 2016 року за участю ОСОБА_30 (на цей час ОСОБА_21 ) та ОСОБА_27 в ході проведення якого свідки показали механізм тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_7 . ОСОБА_9 01 жовтня 2016 року в квартирі АДРЕСА_2 та на сходах у під`їзді будинку.
Дані протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 08 листопада 2016 року за участю ОСОБА_7 , в ході проведення якого останній показав механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 01 жовтня 2016 року в квартирі АДРЕСА_2 .
Висновок судово-медичної експертизи № 57/315-Ат/16 від 21.11.2016 р., згідно якого тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_9 могли утворитися при обставинах, на які посилаються свідки ОСОБА_30 (на цей час ОСОБА_21 ) та ОСОБА_27 в ході проведення слідчого експерименту.
Тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_9 , не могли утворитися при обставинах на які посилається ОСОБА_7 . Показання ОСОБА_7 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту не відповідають судово-медичним даним - немає точних даних про кількість, локалізацію та механізм спричинення тілесних ушкоджень.
Зазначені показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, висновки експертів, письмові докази по справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч.1 ст.121 КК України.
По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яким його засуджено, поза розумним сумнівом.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Крім того, колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції викладено у ст.415 КПК України. При цьому, в апеляційній скарзі обвинувачений не навів жодну з передбачених законом підстав для прийняття вказаного рішення за результатами апеляційного розгляду провадження.
Вищевказані обставини спростовують доводи апеляції та позицію обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину, у зв`язку з чим в даній частині скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений вказує на неправильне призначення покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , якийне працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, задовільно характеризується в побуті. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №815 від 02.11.2016 року на цей час ознак психозу та недоумства не виявляє, виявлено диссоціальний розлад особистості. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення ОСОБА_7 перебував поза яким-небудь тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Також, судом враховано конкретні обставини справи, характер та ступень тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, відношення обвинуваченого, до скоєного, в якому він фактично частково визнає свою провину, обставини які привели до вчинення злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання, районним судом визнано вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у стан алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано каяття у визнанні факту побиття потерпілого, а також щире каяття та сприяння у розкриттю злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі за кожним із складів злочинів та за їх сукупністю в передбачених санкціями статей обвинувачення та вказаних у вироку межах.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає у зв`язку з його справедливістю та відповідністю вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність, що регламентує порядок призначення покарання, судовий розгляд проведено із додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для зміни або скасування вироку немає.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 весь час попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 жовтня 2016 року по 09 жовтня 2018 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

Судді: