Провадження № 1-кп/761/1882/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року м. Київ
Шевченківський районний суд м.Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника адвоката ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 171 000 000 001 77 від 23.03.2017, у якому
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тарасівка Скадовського району Херсонської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , судимий:
- 22.01.2009 Складовським районним судом Херсонської області за ч. 1, 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України;
- 25.07.2017 Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
обвинувачується за ч. 5 ст. 27, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, громадянин України, українець, з середньою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , у провадженні Новомосковського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,
обвинувачується за ч. 5 ст. 27, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 19.07.2018 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Прокурори просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи вказаний процесуальний документ таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК. Крім того, державні обвинувачі просили продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, оскільки не зникли ризики непроцесуальної поведінки останніх.
Так, на думку сторони обвинувачення, існує реальна ймовірність переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи, що до обвинувачених застосовані заходи безпеки, сторона обвинувачення просила залишити обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 підтримав думку прокурорів, вважав за можливе призначити судовий розгляд, вважаючи, що відсутні підстави для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, наполягаючи, що зазначені у попередній ухвалі суду недоліки обвинувального акту стороною обвинувачення у повному обсязі не виправлені, що є підставою для його повторного повернення.
Обвинувачений ОСОБА_9 просив, що у разі призначення обвинувального акту до судового розгляду, останній здійснювати судом присяжних.
Також, обвинувачений ОСОБА_9 та захисники наполягали, що зазначені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки обвинувачених відсутні, тому заперечували проти продовження строку застосованого запобіжного заходу та просили його змінити на більш м`який.
Крім того, захисник ОСОБА_10 у своєму клопотанні просив скасувати ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 про обмеження встановленого ОСОБА_9 строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, вважаючи її необґрунтованою
Обвинувачений ОСОБА_12 від висловлення своєї думки з наведених вище питань відмовився.
Захисник ОСОБА_13 наполягала, що обвинувальний акт затверджений процесуальним керівником, який у силу ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017 відведений від участі у вказаному кримінальному провадженні, що також є підставою для повернення акту.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

Інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення мали місце на території Шевченківського району м. Києва, тобто кримінальне провадження підсудне суду, на розгляд якого надійшло.

Підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

Статтею 314 КПК визначено, що обвинувальний акт повертається прокурору у разі невідповідності цього документу вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити, серед іншого, викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Розглядаючи доводи сторони захисту щодо затвердження обвинувального акту не уповноваженою на те особою, суд зазначає, що рішенням слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2017, на яке посилається сторона захисту, прокурора ОСОБА_5 відведено від участі у судовому засіданні з розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою.
З наведеного витікає, що рішенням слідчого судді від 04.12.2017 прокурора відведено лише в частині участі у певній процесуальній дії, а саме продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_12 , що спростовує доводи сторони захисту щодо відсторонення державного обвинувача від участі у цьому кримінальному провадженні вцілому та відсутності у нього повноважень щодо затвердження обвинувального акту.
Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч.6 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 23 КПК забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч.2 ст.318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , представник останньої адвокат ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , їх захисники.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо здійснення судового розгляду судом у складі двох професійних суддів та трьох присяжних, суд враховує, що у силу ст.384 КПК особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, має право на судовий розгляд судом присяжних.
З наведеного витікає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає задоволенню.
У силу ч. 3 ст.315 КПК суд має право продовжити дію запобіжних заходів, обраних під час досудового розслідування.
До обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 11.08.2018.
Під час вирішення питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що на даний час не зменшилися та не змінилися, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, і хоча вони мають постійне місце мешкання, певні соціальні зв`язки, втім є цілком ймовірним існування ризику, що обвинувачені можуть ухилитися від суду.
Оцінюючи вірогідність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_12 притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення низки злочинів, один з яких є особливо тяжким, останні офіційного та стабільного джерела доходів не мають, що обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачені можуть вчинити новий злочин

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинувачених обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_6 щодо застосування до обвинувачених заходу безпеки у вигляді їх утримання в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві суд встановив, що державний обвинувач не навів обґрунтованих аргументів щодо реальної наявності небезпеки, що загрожує життю або здоров`ю обвинувачених, що у свою чергу виправдовувало б утримання обвинувачених у зазначеному прокурором місці.

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання державного обвинувача щодо подальшого утримання ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_10 щодо скасування ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 про обмеження строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 , суд приймає до уваги, що у силу ч. 3 ст. 309 КПК під час підготовчого провадження у суді можуть бути розглянуті заперечення проти ухвал слідчого судді, які оскарженню не підлягають.
Водночас, захисник доводів щодо необґрунтованості рішення слідчого судді про встановлення обмеженого строку на ознайомлення з матеріалами розслідування не зазначив, що свідчить про відсутність підстав для задоволення такого клопотання та скасування рішення слідчого судді.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 23, 177, 291, 309, 316, 318, 384 КПК України, суд

у х в а л и в :
1.Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_15 за ч. 5 ст. 27, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України призначити на 13.30 год. 10.08.2018 у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва.
2.Судовий розгляд здійснювати судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
3.Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк його застосування по 05 жовтня 2018 року включно, визначивши місцем тримання ДУ «Київський слідчий ізолятор».
4.У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_6 щодо застосування до обвинувачених заходу безпеки у вигляді їх утримання в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві відмовити.

5.У задоволенні заяви захисника ОСОБА_16 про скасування ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 про обмеження строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_9 відмовити.
6.Про час та місце судового розгляду повідомити прокурора та учасників судового розгляду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1