Справа № 706/1027/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кіблича Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, водія ТОВ «Альянс Ойл» м. Київ, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

ОСОБА_6 15.10.2015 року близько 7 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , на колеса одної вісі якого встановлені шини різних розмірів і конструкцій, різних моделей з різними малюнками протектора, тому згідно з вимогами п. 31.4.5 г) Правил дорожнього руху експлуатація даного транспортного засобу заборонена, та рухаючись на 532 км + 500 м автодороги Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка в напрямку м. Вінниці, поблизу с. Розсішок Христинівського району Черкаської області в порушення вимог п. п. 2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, не дотримався безпечної дистанції руху і допустив зіткнення із автомобілем «Мерседес Бенц Атего», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир автомобіля «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 392 від 19.10.2015 р. отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, що ускладнились розвитком комбінованого (травматичного та геморагічного) шоку, що призвели до її смерті;

- водій автомобіля «Мерседес Бенц Атего», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/328 від 21.04.2016 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді підголовкових переломів 2,3,4 плюсневих кісток з кутовим зміщенням та з підвивихом у 2,3,4 плюсне-фалангових суглобах, переломів проксимального епіметафізу 2 та 4 плюсневих кісток зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий, понад 21 день, розлад здоров`я.

Згідно з висновком експертизи № 4/578 від 12.04.2016 р. у дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 та отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_9 .

Обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінувалось порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину.
Суд вважає, що вказана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. Сам обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що в день скоєння ДТП він не вживав алкогольних напоїв.

При цьому суд також враховує таке.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно з ч. 2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. У матеріалах справи (т.2, а.с. 42) знаходиться відповідь прокуратури Черкаської області за № 755-16 від 29.06.2016 р. про те що відомості про кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , були внесені до ЄРДР 15.10.2015 р. о 17 год. 22 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. Тобто будь-які процесуальні дії, у тому числі і збирання доказів до внесення відомостей до ЄРДР прямо заборонені нормами КПК.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2015 р. (т. 1, а.с. 196) не може бути використаний як доказ перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він не відповідає вимогам КПК України та обставинам справи, зокрема:

1) згідно з ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;

2) частиною 1 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом;

3) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.10.2015 р. отриманий стороною обвинувачення у порядку, що не передбачений КПК України, а тому як доказ повинен бути визнаний недопустимим на підставі ст. 86 КПК України. Даний висновок складений 15.10.2015 р. о 9 год. 30 хв., а відомості до ЄРДР внесені о 17 год. 22 хв. Тобто, доказ (висновок) отриманий всупереч вимогам ст. 214 КПК України до внесення відомостей до ЄРДР, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 86 КПК України даний доказ (висновок) не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. На таких же підставах повинен бути визнаний недопустимим доказ акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за № 144 від 15.10.2015 р. (копія т.2 , а.с. 57), даний доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;

4) наданий стороною обвинувачення висновок (т.1, а.с. 196) та копія висновку, який отримано стороною захисту та надано суду (т.2, а.с. 56), відрізняються один від одного за змістом, у висновку прізвище обстежуваної особи заначено, як «Бондар», у копії висновку виправлено на «Боднар», у висновку у пункті 11 дописано слова: «від підпису відмовився», у висновку також проставлена печатка лікаря ОСОБА_10 . У судовому засіданні під час дослідження доказів сторони обвинувачення було з`ясовано, що згідно з висновком, який надала сторона обвинувачення, огляд проводив лікар ОСОБА_11 ( ОСОБА_11 , який є лікарем-терапевтом Христинівської ЦРЛ), що узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 ;

5) стороною захисту був отриманий висновок фахівця № 10 від 04.07.2016 р. (т.2, а.с. 53 -55), який склав фахівець у галузі судово-психіатричної експертизи Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології ОСОБА_12 , що має перший кваліфікаційний клас судового експерта та науковий ступінь кандидата медичних наук зі спеціальності „судово-психіатрична експертиза. Згідно з висновком обстеження ОСОБА_6 з метою виявлення стану сп`яніння 15.10.2015 р. було проведено з неповним дотриманням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/466, а результати цього обстеження характеризуються неповнотою та певними неточностями;

6) відповідно до наказу Головного управління охорони здоров`я та медицини катастроф Черкаської обласної державної адміністрації №51 від 18.01.2013 р. (т.2, а.с 43-48), чинного на момент вчинення злочину і яким була затверджена Інструкція про основні організаційні засади проведення оглядів для встановлення стану сп`яніння та факту вживання психоактивних речовин, а саме, п.8 Інструкції, в разі доставки у заклад охорони здоров`я водія, що був учасником ДТП, внаслідок якої є травмовані або загиблі, в обов`язковому порядку необхідно проводити дослідження біологічних речовин організму на вміст алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції, у даному випадку таке дослідження не проводилось;

7) з показань свідків, які були присутні на місці ДТП, випливає, що обвинувачений знаходився у непритомному стані, а після того, як прийшов до тями, його поведінка була неадекватною. Дані свідчення збігаються з показаннями самого обвинуваченого, який пояснив, що не пам`ятає самої події ДТП. Дана поведінка ОСОБА_6 могла бути викликана отриманими травмами голови в результаті ДТП;

8) свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що на час скоєння ДТП він працював інспектором з організації дорожнього руху Христинівського районного відділу міліції, в той день перебував на добовому чергуванні, виїхав на ДТП, він не експерт, але на його думку ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, всіх водіїв доставили до приймального відділення Христинівської ЦРЛ для освідування, прилад був продутий, лікар дав висновок, здається ОСОБА_6 у висновку не розписувався, тому що не хотів, в момент освідування ОСОБА_6 знаходився в одному з ним приміщенні, оскільки останній поводив себе неадекватно;

свідок ОСОБА_10 , лікар-нарколог Христинівської ЦРЛ, у судовому засіданні пояснила, що вона може підтвердити написане в акті та висновку, акт був складений в одному примірнику, висновок - в трьох примірниках, вимоги Інструкції при складенні документів були дотримані, в обстежуваного не було документів, стан його був неадекватний, була допущена помилка в написанні прізвища обстежуваного, документи почали заповнювати без неї, вона в цей час була в поліклініці, спочатку оглядав лікар, потім застосовувався прилад, ОСОБА_6 відмовився від підписання документів, розписався лише в журналі, при обстеженні був у свідомості, біологічне середовище не відбиралось, оскільки ОСОБА_6 не наполягав на цьому, висновок заповнювала медсестра, прізвище лікаря ОСОБА_11 у висновку зазначене помилково, у ОСОБА_6 було садно носа, відомча комісія вказала, що висновок щодо ОСОБА_6 є дійсним.

Вказані вище показання свідків, а також показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про наявність, на їх думку, у ОСОБА_6 ознак алкогольного сп`яніння, не можуть бути підставою для твердження, що ОСОБА_6 на час скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не є фахівцями у галузі медицини, їх думка з цього питання є суб`єктивною, вони не були очевидцями вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 . Показання свідка ОСОБА_10 , чий висновок визнаний судом недопустимим доказом, є суперечливими самі по собі, вони також суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який вказував, що його освідував лікар чоловік.

У той же час висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2015 р. відповідно до вимог ч.2 ст. 86 КПК України суд вважає недопустимим доказом і він не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Тому суд вважає, що обставина порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину в ході судового розгляду не доведена і її необхідно виключити з обвинувачення ОСОБА_6 .
Суд також вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_6 посилання на те, що порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху (перебування у стані алкогольного сп`яніння) знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 та отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_16 , оскільки перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння у ході судового розгляду не доведене.
Крім того, вказане посилання повинне бути виключене з обвинувачення ОСОБА_6 з таких підстав:
- нормами ст. 286 КК України передбачено, що цей злочин належить до злочинів з так званим матеріальним складом. А тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають з ними у причинному зв`язку;

- стан алкогольного сп`яніння характеризує лише певний психофізичний (фізіологічний) стан особи, що керує транспортним засобом, та який сприяє порушенню інших норм правил безпеки дорожнього руху, проте саме порушення пункту 2.9 а) ПДР не є безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків, а отже, у причинному зв`язку з наслідками, що настали, воно не перебуває.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.02.2012 р. у справі № 5-28кс11.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково, факт вчинення ним злочину підтвердив, крім обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він працював далекобійником, перевозив дизельне пальне. 15.10.2015 р. він ліг відпочивати близько шостої години ранку. Його розбудив знайомий, він був сонний, випив кави та виїхав в сторону с. Орадівки Христинівського району. Аварії він не пам`ятає. Його подушка безпеки не спрацювала, він вдарився головою, голова паморочилась. В той день він не вживав алкогольних напоїв. Для освідування на стан алкогольного сп`яніння вони їздили в Христинівську ЦРЛ, його дивився лікар чоловік, сказав, що все в нормі. Під час освідування підписів не ставив, свідомості не втрачав. Здати аналізи в лікарні йому не пропонували.

Потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, однак від них до суду надійшли клопотання розгляд справи провести за їх відсутності, в клопотаннях також зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував шкоду в повному обсязі, вони не мають до нього претензій, а також просили призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину, за виключенням перебування у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння злочину, підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом огляду місця ДТП від 15.10.2015 р. з додатками ( т. 1, а.с. 178 - 193);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 392 від 10.12.2015 р. (т. 1, а.с. 204-208);

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , № 4/464 від 04.01.2016 р. (т. 1, а.с. 213-217);

- висновком судової транспортно - трасологічної експертизи № 4/532 від 21.01.2016 р. (т. 1, а.с. 220-226);

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , № 4/587 від 26.01.2015 р. (т. 1, а.с. 229-233);

- висновком судово-медичної експертизи щодо спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_7 № 05-7-01/328 від 21.04.2016 р. (т. 1, а.с. 241-242);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 4/578 від 12.04.2016 р. (т. 1, а.с. 247-249), згідно з яким у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, та за обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля «Мерседес Бенц S 500», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходилося невиконання водієм автомобіля «Мерседес Бенц S 500», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , кума ОСОБА_15 , про те, що в середині жовтня 2015 р. вони їхали до м. Умані, дорога була сухою, на зустріч вилетів «Мерседес» і сталось зіткнення, в «Мерседесі» потерпілі перебували без свідомості, ОСОБА_6 прийшов у свідомість, його раз затримали, повернули до машини, другий раз, у нього був сильний запах алкоголю, поводив себе неадекватно, ОСОБА_6 почав доводити, що він не був за кермом, їх повезли на експертизу, в тому числі ОСОБА_6 ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що в жовтні 2015 р. вони їхали у своїх справах до м. Умані, ОСОБА_6 їхав на «Мерседесі», на великій швидкості вдарив вантажівку, а потім нас, вони перевернулись, з ОСОБА_6 знаходилась дівчина, яка перебувала в дуже поганому стані, від ОСОБА_6 дуже несло алкоголем, він був в неадекватному стані, не розумів де він, і що з ним, спочатку був без свідомості, його положили на траву, він прийшов до свідомості, відійшов від місця ДТП десь на один кілометр, вони його повернули, потім другий раз відійшов, приїхали слідчі, поїхали на освідування, освідування ОСОБА_6 показало, що той перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 дув у трубку прилада, ОСОБА_6 освідувала лікар-жінка, у приймальному відділенні були він, ОСОБА_6 , водій вантажівки і поліцейський.

Дослідивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена і він повинен нести відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України, а саме, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, злочин вчинений з необережності, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не стоїть на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного ОСОБА_6 , наслідки злочину, позицію потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд також вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_6 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз транспортних засобів: № 4/464 від 04.01.2016 р. в розмірі 614,40 грн., № 4/587 від 26.01.2016 р. в розмірі 1228,80 грн., № 4/578 від 12.04.2016 р. в розмірі 527,76 грн. та за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №4/532 від 21.01.2016 р. в розмірі 1477,28 грн., а всього в сумі 3848,24 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , який зберігається на території Христинівського відділення поліції, підлягає поверненню власнику;
- автомобіль «Мерседес Бенц Атего», д/н НОМЕР_2 , який передано для зберігання ОСОБА_7 , підлягає залишенню останньому;
автомобіль «Міцубісі Аутлендер», д/н НОМЕР_3 , який зберігається на території Христинівського відділення поліції, підлягає поверненню власнику.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3848 (три тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 24 коп.
Речові докази:
- автомобіль «Мерседес Бенц S 500», д/н НОМЕР_1 , який зберігається на території Христинівського відділення поліції, повернути власнику;
- автомобіль «Мерседес Бенц Атего», д/н НОМЕР_2 , який передано для зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому;
автомобіль «Міцубісі Аутлендер», д/н НОМЕР_3 , який зберігається на території Христинівського відділення поліції, повернути власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1