Справа № 461/1259/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2018 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005505 від 19.12.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Львова, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24.05.2018 р. за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017, приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебиваючи в кафе «Салоха», що за адресою: м.Львів, пл. Осмомисла, 2, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_5 , під виглядом здійснення дзвінка, заволодів її мобільним телефоном марки «Леново А536», чорного кольору вартістю 2500,00 гривень, заздалегідь не маючи наміру повернення вказаного майна, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди у розмірі 2500,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Надав покази про те, що дійсно 11.12.2017, приблизно о 18 год. 00 хв. перебував в кафе «Салоха», що за адресою: м.Львів, пл. Осмомисла, 2. У потерпілої ОСОБА_5 попросив мобільний телефон щоб здійснити дзвінок. Зазначив, що в подальшому не мав наміру повертати мобільний телефон потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 11.12.2017 р. о 18 год. 00 хв. перебуваючи у кафе «Салоха», що за адресою: м.Львів, пл. Осмомисла, 2, до неї підійшов обвинувачений і попросив її мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Після чого, мобільний телефон марки «Леново А536», чорного кольору їй повернутий обвинуваченим не був. Матеріальної шкоди у сумі 2500,00 гривень обвинувачений їй не відшкодував. Щодо призначення покарання, потерпіла віднесла на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України при вищезазначених обставинах.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії. Оскільки ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий, матеріальної шкоди потерпілій не відшкодував. Відповідно до довідки - характеристики виданої Городоцької міською радою Львівської області №02-27/729 від 13.04.2017 р., зауважень з боку міськвиконкому до ОСОБА_4 , а також скарг на його поведінку від мешканців міста та сусідів не поступало. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Суд бере до уваги, що обвинувачений кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України, вчинив до постановлення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2018 року. Тому, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком і вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необхідним у строк покарання включити строк перебування обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення в період з дня затримання в рамках попереднього кримінального провадження, тобто з 21.02.2018 року, до набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368- 371, 374 КПК України, ст.ст.70, 72 КК України, суд,-

З А С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24.05.2018 року, у виді трьох років та чотирьох місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання, тобто з 21.02.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в період з дня затримання, тобто з 21.02.2018 року, до набрання даним вироком законної сили зарахувати до строку призначеного покарання із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Речовий доказ: DVD R диск за 19.12.2017 р. як ОСОБА_4 під виглядом здійснення дзвінка, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_5 , залишити при матеріалах кримінального провадження (№461/1259/18, провадження №1-кс/461/262/18).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1