Справа № 522/7394/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, який займає посаду волонтера-консультанта громадської організації «Вітрила Надії», раніше судимого у 2008 році Терновським РС м. Кривий ріг за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за наступних обставин.

Будучи обізнаними про зайняття незаконною діяльністю щодо надання допомоги наркозалежним, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 та іншими не встановленими слідством особами під приводом здійснення нібито законної діяльності здійснили незаконне утримання осіб на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом надання допомоги наркозалежним, що представляє собою громадське об`єднання «Вітрила Надії».

Так, досудовим розслідуванням установлено, що невстановлена на даний час особа, визначивши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, організувала незаконну діяльність групи осіб у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених слідством осіб, учасники, якої об`єднані єдиним прямим умислом та планом, відомим усім учасникам групи, направленим на незаконне позбавлення волі людей за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом надання їм допомоги, у так званому центрі реабілітації наркозалежних, що діє під прикриттям «Реабілітаційного центру «Вітрила Надії» та які протягом тривалого часу, розуміючи, що за законом не мають право позбавляти волі інших людей, але бажаючи це зробити, переслідуючи корисний мотив, незаконно позбавляли волі людей та поза їх волею поміщували у місця примусового утримання, яке потерпіли не мали змогу вільно залишати, оскільки знаходились під постійним наглядом групи наглядачів, де їм також умисно та систематично завдавали сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, мучення, насильницьких дій з метою залякування, примушення потерпілих на вчинення дій, що суперечать їх волі.

Установлено, що ОСОБА_5 як учасник групи, який входить до складу «волонтерів», приймав участь у незаконному позбавленні волі осіб шляхом поміщення останніх до реабілітаційного центру, утримання на вказаній території. Крім того, ОСОБА_5 з метою формування «покори» завдавав сильного морального болю шляхом залякування, примушення до праці у реабілітаційному центрі, який діє під прикриттям РЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за що отримував грошову винагороду.

ОСОБА_6 є учасником групи, який входячи до складу «наглядачів» приймав участь у незаконному утриманні осіб на території реабілітаційного центру та, з метою формування «покори», завдавав сильного морального болю шляхом залякування, примушення до праці у реабілітаційному центрі, який діє під прикриттям РЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за що отримував грошову винагороду.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2018 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи біля місця проживання своєї матері за адресою: АДРЕСА_4 , був незаконно позбавлений волі чотирма невстановленими особами, які під примусом, із застосуванням фізичної сили помістили останнього в свій автомобіль і доставили в цей же день до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 в реабілітаційний центр «Вітрила Надії». Після прибуття до вказаного реабілітаційного центру невстановлена особа забрала його особисті речі, грошові кошти, після чого, ОСОБА_7 було запропоновано підписати документи про згоду на перебування у реабілітаційному центрі «Вітрила надії» на що потерпілий відмовився. Однак шляхом погроз та морального тиску потерпілий був вимушений підписати вищенаведені документи. У подальшому в період з 03.03.2018 по 12.04.2018 ОСОБА_8 незаконно був позбавлений волі, тобто йому було заборонено вільно обирати місце свого перебування, та вільно переміщатися по території України. Так у вказаний період, ОСОБА_8 був вимушений за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб не покидати будинок АДРЕСА_3 , при цьому він був незаконно позбавлений вищезазначеними особами права вільно покинути територію зазначеного будинку, можливість спілкуватися із близькими та сторонніми особами, так як двері будинку завжди були зачиненні, а ключи від дверей знаходились у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, які на прохання ОСОБА_8 відкрити двері будинку та надати йому право на свободу пересування, відповідали відмовою, при цьому усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи умисно не відкривали двері будинку та примушували потерпілого виконувати різноманітні «правила» та «завдання» реабілітаційного центру, які завдавали морального болю потерпілому.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_8 02.04.2018 здійснив спробу втечи із зазначеного реабілітаційного центру, шляхом розбиття вікна зазначеного будинку на першому поверсі та намагався стрибнути із зазначеного вікна, проте, невстановлена особа, яка є представником реабілітаційного центру «Вітрила Надії» діючи умисно, намагаючись припинити законні дії ОСОБА_8 на реалізацію свого конституційного права на свободу пересування, штовхнула потерпілого, в результаті таких дій, ОСОБА_8 впав на бетонний двір будинку на отримав тілесні ушкодження обох ніг. У подальшому, ОСОБА_8 було повернуто до реабілітаційного центру «Вітрила Надії».

Так, 12.04.2018 правоохороними органами проведено на підставі рішення суду обшук в приміщенні реабілітаційного центру «Вітрила Надії» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 90 де і був виявлений факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 та інших осіб. Під час проведення обшуку в зазначеному будинку були присутні представники реабілітаційного центру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім того, 03.04.2018 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_5 , був незаконно позбавлений волі ОСОБА_6 та трьома невстановленими особами, які під примусом, із застосуванням фізичної сили помістили останнього в свій автомобіль і доставили в цей же день до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 в реабілітаційний центр «Вітрила Надії». Після прибуття до вказаного реабілітаційного центру невстановлена особа забрала його особисті речі, грошові кошти, після чого, ОСОБА_9 було запропоновано підписати документи про згоду на перебування у реабілітаційному центрі «Вітрила надії» на що потерпілий відмовився. Однак шляхом погроз та морального тиску потерпілий був вимушений підписати вищенаведені документи. У подальшому в період з 03.04.2018 по 12.04.2018 ОСОБА_9 незаконно був позбавлений волі, тобто йому було заборонено вільно обирати місце свого перебування, та вільно переміщатися по території України. Так у вказаний період, ОСОБА_9 був вимушений за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб не покидати будинок АДРЕСА_3 , при цьому він був незаконно позбавлений вищезазначеними особами права вільно покинути територію зазначеного будинку, можливість спілкуватися із близькими та сторонніми особами, так як двері будинку завжди були зачиненні, а ключи від дверей знаходились у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, які на прохання ОСОБА_9 відкрити двері будинку та надати йому право на свободу пересування, відповідали відмовою, при цьому усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи умисно не відкривали двері будинку та примушували потерпілого виконувати різноманітні «правила» та «завдання» реабілітаційного центру, які завдавали морального болю потерпілому.

Так, 12.04.2018 правоохоронними органами проведено на підставі рішення суду обшук в приміщенні реабілітаційного центру «Вітрила Надії» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 90 де і був виявлений факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_9 та інших осіб. Під час проведення обшуку в зазначеному будинку були присутні представники реабілітаційного центру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім того, 27.03.2018 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи введений в оману про здійснення належного лікування та надання законної медичної допомоги в реабілітаційному центрі «Вітрила Надії», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 90, прибув до вказаного центру. Проте, у подальшому ознайомившись із «правилами», «завданнями» та незаконністю діяльності центра та маючи бажання його покинути, був незаконно позбавлений волі. Так відразу після висловлення бажання залишити стіни центру, невстановлена особа забрала його особисті речі, грошові кошти, після чого, ОСОБА_10 було запропоновано підписати документи про згоду на перебування у реабілітаційному центрі «Вітрила надії» на що потерпілий відмовився. Однак шляхом погроз та морального тиску потерпілий був вимушений підписати вищенаведені документи. У подальшому в період з 27.03.2018 по 12.04.2018 ОСОБА_10 незаконно був позбавлений волі, тобто йому було заборонено вільно обирати місце свого перебування, та вільно переміщатися по території України. Так у вказаний період, ОСОБА_10 був вимушений за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб не покидати будинок АДРЕСА_3 , при цьому він був незаконно позбавлений вищезазначеними особами права вільно покинути територію зазначеного будинку, можливість спілкуватися із близькими та сторонніми особами, так як двері будинку завжди були зачиненні, а ключи від дверей знаходились у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, які на прохання ОСОБА_10 відкрити двері будинку та надати йому право на свободу пересування, відповідали відмовою, при цьому усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи умисно не відкривали двері будинку та примушували потерпілого виконувати різноманітні «правила» та «завдання» реабілітаційного центру, які завдавали морального болю потерпілому.

Так, 12.04.2018 правоохоронними органами проведено на підставі рішення суду обшук в приміщенні реабілітаційного центру «Вітрила Надії» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 90 де і був виявлений факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 та інших осіб. Під час проведення обшуку в зазначеному будинку були присутні представники реабілітаційного центру ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім того, 18.03.2018 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи введена в оману про здійснення належного лікування та надання законної медичної допомоги в реабілітаційному центрі «Вітрила Надії», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 90, прибула до вказаного центру. Проте, у подальшому ознайомившись із «правилами», «завданнями» та незаконністю діяльності центра та маючи бажання його покинути, була незаконно позбавлений волі. Так відразу після висловлення бажання залишити стіни центру, невстановлена особа забрала її особисті речі, грошові кошти, після чого, ОСОБА_11 було запропоновано підписати документи про згоду на перебування у реабілітаційному центрі «Вітрила надії» на що потерпіла відмовилась. Однак шляхом погроз та морального тиску потерпіла була вимушена підписати вищенаведені документи. У подальшому в період з 18.03.2018 по 12.04.2018 ОСОБА_11 незаконно була позбавлена волі, тобто їй було заборонено вільно обирати місце свого перебування, та вільно переміщатися по території України. Так у вказаний період, ОСОБА_11 була вимушена за наказом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб не покидати будинок АДРЕСА_3 , при цьому вона була незаконно позбавлена вищезазначеними особами права вільно покинути територію зазначеного будинку, можливість спілкуватися із близькими та сторонніми особами, так як двері будинку завжди були зачиненні, а ключи від дверей знаходились у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб, які на прохання ОСОБА_11 відкрити двері будинку та надати їй право на свободу пересування, відповідали відмовою, при цьому усвідомлюючи протиправність своїх дій та діючи умисно не відкривали двері будинку та примушували потерпілу виконувати різноманітні «правила» та «завдання» реабілітаційного центру, які завдавали морального болю потерпілій.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного, мотивуючи клопотання наступним.
26.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 КК України.
03.05.2018 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладеними судом обов`язками.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень, підтверджується комплексом отриманих в ході досудового розслідування доказів.
Завершити досудове розслідування у зазначений термін не представилось можливим, оскільки необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Провести вказані слідчі дії у встановлений законом термін не представляється можливим у зв`язку із значною їх кількістю та тривалістю проведення, результати яких матимуть значення для судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; запобігання спроби знищити, сховати чи зіпсувати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Строк дії запобіжного заходу стосовно підозрюваного закінчується, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки для повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати наступне: отримати інформацію про телефонні дзвінки за номерами телефонів осіб, які можуть бути причасні до скоєння вказаних кримінальних правопорушень, що має суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження та носить інформацію, яка може бути використана в якості речового доказу, провести аналіз за трафіками телефонних з`єднань, прийняти рішення про повідомлення про підозру особам, які причасні до скоєння вказаних кримінальних правопорушень, провести інші слідчі (розшукові) дії або прийняти відповідні процесуальні рішення, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування, виконати вимоги ст.ст. 283, 290-291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження; вручити обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам; направити кримінальне провадження до суду у встановлені законом строки, виконати інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, необхідність в яких може виникнути у ході досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2018 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000358 до чотирьох місяців, тобто до 26.08.2018 року.

Для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг процесуальних дій.

Зазначені обставини та можливість призначення підозрюваному у разі визнання його винним покарання у вигляді позбавлення волі, свідчать про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний за можливості, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду та незаконно впливати на свідків.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 182,183, 205КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:АДРЕСА_2 під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці, тобто до 25.08.2018 року, включно.
Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 03.05.2018 року, а саме:

1)прибувати до слідчого СУ ГУНП в Одеській області за першою вимогою;

2)не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 з 21:00 години 07:00 години.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 25 червня 2018 року.

Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 25 серпня 2018 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

25.06.2018