Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1152/15-к
Провадження № 1-кп/499/2/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2018 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених, розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000263 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великозименове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.153 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Воробйове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України з неповною середньою освітою, не одруженого, який має неповнолітню дитину на утриманні, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого 27.07.2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік, у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

встановив:

01.05.2013 року приблизно о 20 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінальне провадження відносно якого виділене в окреме провадження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальне провадження відносно якого закрите в зв`язку із смертю, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 будучи в стані алкогольного сп`яніння перебували на автошляху «Київ-Одесса» поблизу смт. Радісне Іванівського району Одеської області. Рухаючись по автошляху на автомобілі «Ніссан Сані» державний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 вони побачили потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку до цього часу не знали. ОСОБА_7 запропонував присутнім в автомобілі задовольнити статеву пристрасть з ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою, та бажаючи довести свій намір до кінця, навмисно в порушення вимог ст. 33 Конституції України, якою передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування», незаконно, всупереч її волі, із застосуванням фізичної сили, насильним шляхом, заштовхали потерпілу на заднє сидіння автомобілю «Ніссан Сані» державний номер НОМЕР_1 , де протиправно її утримували на протязі однієї години. Потім, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_8 , 01 травня 2013 року, приблизно о 20 годин 00 хвилин, на автошляху Київ Одеса, поблизу смт. Радісне, Іванівського району Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в автомобілі «Ніссан Сані» державний номер НОМЕР_1 умисно, з погрозою застосування фізичного насильства, використовуючи фізичну перевагу, проти волі ОСОБА_8 , задовольнили статеву пристрасть неприродним способом з потерпілою, шляхом орального контакту.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винними себе не визнавали, з обвинуваченням не погоджувались посилаючись на те, що потрапили в аварію і нічого не пам`ятають.

Обвинувачений ОСОБА_5 показав суду на те, що він перебував за кермом вказаного автомобілю і саме під його керуванням сталося ДТП в результаті якого загинув ОСОБА_7 , а його було засуджено Суворовським районним судом м. Одеси про що є відповідний вирок. Тому він ніяким чином не міг брати участь у зґвалтуванні перебуваючи за кермом. А також в незаконному утриманні потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, посилався на те, що після вказаних подій пройшов вже тривалий час, близько 5 років, і не пам`ятає всіх подробиць. Щодо дівчини потерпілої ОСОБА_8 , пояснив, що вона сама погодилась сісти в автомобіль і ніхто її не примушував до цього.

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні свою вину також не визнавав, звинувачення в задоволенні статевої пристрасті неприродним способом, він зовсім відхиляв посилаючись на те, що на протязі дня вживав алкогольні напої і перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зважаючи на це, будь які дії вчинити не міг за своїм фізичним станом. Пояснив що перебував на задньому пасажирському сидінні і спав. Наголошував на тому, що в результаті аварії в яку потрапив разом з усіма, згадати будь що конкретно не може.

Зважаючи на ту обставину, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні винними себе не визнавали, суд виходячи з вимог ст. 349 КПК України з`ясувавши думку учасників судового провадження про те які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження вирішив в першу чергу вислухати покази потерпілої ОСОБА_8 потім допитати обвинувачених, свідків, в разі необхідності експертів чи спеціалістів а потім дослідити письмові докази.

Потерпіла ОСОБА_8 будучи допитаною в судовому засідання показала, що 01.05.2013 року перебувала в гостях у подруги в смт. Радісне і ввечері того ж дня йшла на автодорогу «Київ-Одеса» з метою поїздки до іншої подруги. Біля траси «Київ-Одеса» до неї під`їхав автомобіль в якому було багато чоловіків. Вони запропонували їй присісти в автомобіль на що вона відмовилась і перейшла на іншу сторону дороги для того, щоб уникнути спілкування з ними. Але незважаючи на це, автомобіль з чоловіками також здійснив розворот і під`їхав до неї. З автомобіля вийшли незнайомі їй хлопці і силоміць заштовхали її в автомобіль. Після чого, утримуючи її силою, вони поїхали по трасі «Київ-Одеса» в напрямку м. Одесса, але скоро автомобіль перестав працювати і вони зупинились на узбіччі. В цей час, як автомобіль зупинився, до неї почали приставати з метою задоволення статевої пристрасті, а потім, за допомогою переважаючої фізичної сили задовольнили свою статеву пристрасть природним та неприродним способом шляхом орального контакту. Потерпіла в судовому засіданні оглянувши обвинувачених впізнала їх і показала, що саме вони перебували в автомобілі і насильницьким способом утримували її, а потім ОСОБА_4 зґвалтував її неприродним способом, шляхом орального контакту. Потім вони всі разом сіли в автомобіль і невдовзі сталося ДТП в результаті якого її було доставлено до лікарні. Більше вона пояснити нічого не могла зважаючи на давність та наслідки ДТП.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 показали:

Свідок ОСОБА_9 показав, що 07.05.2013 року був присутній у якості понятого при проведенні слідчого експерименту, при цьому у зв`язку із великим проміжком часу, який минув вже не пам`ятає обставини при яких він відбувався.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 01.05.2013 року на протязі дня він разом з ОСОБА_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_6 запропонував поїхати до смт. Радісне, Іванівського району Одеської області до його бабусі щоб взяти в неї кошти і продовжити випивати. Вони всі разом поїхали в смт. Радісне. Коли вони рухалися по дорозі в бік цукрового заводу, який знаходиться в смт. Радісне, їм назустріч йшла потерпіла ОСОБА_8 . Вони зупинилися біля потерпілої і ОСОБА_7 запропонував їй присісти до них в машину. ОСОБА_8 відмовилася, вийшла на автодорогу «Київ-Одеса» та перейшла на інший бік. Вони здійснили розворот та поїхали за нею. ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 силоміць затягнути потерпілу в машину та поїхали далі. Невдовзі вони зупинилися, оскільки в них закінчився бензин. Після чого він з ОСОБА_11 пішли на заправку за бензином. Коли вони повернулися, разом з ОСОБА_5 залили бензин та поїхали в сторону с. Червонознам`янка. Вказав, що більше нічого не пам`ятає, оскільки потрапили в ДТП. Також додав, що факту зґвалтування потерпілої він не бачив і з цього приводу пояснити нічого не може.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 01.05.2013 року на протязі дня він разом з ОСОБА_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_6 запропонував поїхати до смт. Радісне, Іванівського району Одеської області до його бабусі щоб взяти в неї кошти. Вони всі разом поїхали в смт. Радісне. Коли вони рухалися по дорозі в бік смт. Радісне, їм назустріч йшла потерпіла ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запропонував взяти її з собою. Вони зупинилися біля потерпілої і ОСОБА_7 запропонував їй присісти до них в машину. ОСОБА_8 відмовилася, почала кричати та тікати, вийшла на автодорогу «Київ-Одеса» та перейшла на інший бік до заправки. Вони здійснили розворот та поїхали за нею. Незважаючи на те, що потерпіла чинила опір, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 силоміць затягнули її в машину та поїхали далі. Проїхавши приблизно кілометр, вони зупинилися, оскільки в них закінчився бензин. Після чого він з ОСОБА_10 пішли на заправку за бензином. Коли вони повернулися він побачив, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 вступали в статевий акт з потерпілою ОСОБА_8 на задньому сидінні автомобіля, при цьому по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 був спереду, а ОСОБА_7 позаду. Під час статевого акту потерпіла чинила опір та кричала. Більше нічого додати він не міг зважаючи на давність.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 , пояснила, що працює медичною сестрою в Радісненській лікарні Іванівського району Одеської області в травматологічному відділенні. 01.05.2013 біля 21:45 години до відділення поступило 3 особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які були доставлені каретою швидкої допомоги. ОСОБА_8 була одягнена в чоловічу футболку, будь-яка інша одежа на ній була відсутня. Обставини самої справи вона не знає і нічого пояснити вона не може.

В судовому засіданні брав участь законний представник потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_13 , але від потерпілої на адресу суду направлено заяву про те, що вона відмовляється від законного представника, і в подальшому в судових засіданнях буде брати участь особисто. Зважаючи на те, що участь у кримінальному провадженні законних представників потерпілих, які є неповнолітніми, визнані у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення прав і законних інтересів таких потерпілих, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, а також беручи до уваги той факт, що потерпіла на момент вчинення злочину була повнолітньою, рішень суду щодо визнання її в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною не було то і її заява про не бажання мати законного представника в судовому засіданні може бути прийнята судом, а справу в подальшому судом було вирішено проводити без його участі.

Прокурором для огляду в судовому засіданні та для долучення до кримінального провадження було надано:

-протокол огляду місця події від 02.05.2013 року, в якому відображено саме факт ДТП за участю автомобіля «Ніссан Сані», а не обставини вчинення злочинів щодо яких розглядається вказане кримінальне провадження але в зв`язку із тим, що вони не мають ніякої доказової інформації та не стосуються самого обвинувачення по суті суд, оглянувши їх не приймає його як докази в даному кримінальному провадженні;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 травня 2013 року в якому відображено, що потерпіла ОСОБА_8 на пред`явленій фото таблиці №1 впізнала особу ОСОБА_5 оглянутий в судовому засіданні та прийнятий як доказ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 травня 2013 року в якому відображено, що потерпіла ОСОБА_8 на пред`явленій фото таблиці №4 впізнала особу ОСОБА_14 оглянутий в судовому засіданні та прийнятий як доказ;

-акт №116 КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» про те, що обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення не страждав хронічним, психічним розладом, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, слабоумством, знаходився в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим міг в повній мірі відавати звіт своїм діям та керувати ними, також оглянутий судом та прийнятий як доказ.

За результатами показів свідків щодо скоєного, судом вбачається про те, що обвинувачені в своїх показах не надали суду вичерпної інформації щодо скоєного, а їх покази взагалі суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою приховання істини в справі. В зв`язку із чим, зважаючи на покази свідків, та додані документи які були в судовому засіданні оглянуті, вивчені та приєднані до провадження, прокурором було поставлено питання додаткового допиту обвинувачених.

Крім того суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності свого захисника, адвоката ОСОБА_15 , надав клопотання про бажання в подальшому проводити слухання кримінального провадження без участі захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності свого захисника, адвоката ОСОБА_16 також надав клопотання про бажання в подальшому проводити слухання кримінального провадження без участі захисника. Наслідки відмови від захисника йому відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився додатково надати свої покази і повідомив суд що, дійсно разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 затягував потерпілу ОСОБА_8 до автомобілю, також пояснив що потерпіла пручалась і не бажала присісти в автомобіль, але за допомогою переважаючої фізичної сили, їм разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вдалось все ж таки всадити потерпілу в автомобіль та утримувати її там протягом тривалого часу. Що стосується інших дій задоволення статевої пристрасті неприродним способом пояснив, що він не вчиняв, що також підтверджують і свідки, з показами свідків він погоджується в повному обсязі. Визнав себе винним виключно в тому, що протиправно позбавив волі потерпілу, розкаювався в скоєному.

Обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечував проти додаткового допиту і погодився надати свої покази. При чому він підтвердив покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_17 і пояснив суду, що їхні покази відповідають дійсності, а він дійсно перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння знаходився у вказаному автомобілі разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та іншими. Також він повідомив суд про те, що дійсно, разом з ОСОБА_7 на задньому сидінні вказаного автомобіля задовольнив статеву пристрасть неприродним способом з потерпілою ОСОБА_8 шляхом орального контакту. З обвинуваченням згоден, розкаювався, просив вибачення, пояснив суду, що намагався відшкодувати шкоду завдану потерпілій.

Зважаючи на покази обвинувачених, потерпілої та свідків, прокурором в судовому засіданні було оголошено постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадження стосовно ОСОБА_5 у вчиненні

злочину передбаченого ч. 2 ст. 153, ч.2 ст.146 КК України. Прокурор в своїй постанові вважав за необхідне відмовитись від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 153 КК України, у зв`язку із недоведеністю його вини.

Потерпіла у справі ОСОБА_8 до суду надала заяву про те, що в подальшому просить розглядати справу без її участі, від явки до суду відмовляється. Також від неї надійшла заява про те, що її було ознайомлено з постановою прокурора про відмову від обвинувачення за ч.2 ст. 153 КК України відносно ОСОБА_5 та роз`яснено право на підтримання обвинувачення особисто. Але потерпіла в своїй заяві висловила погодження з постановою прокурора та відмовилась в подальшому підтримувати обвинувачення відносно ОСОБА_5 в цій частині.

Судом було перевірено виконання прокурором вимог ст. 341 КПК України, та вислухавши думку учасників провадження щодо вказаної постанови, судом було постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України в зв`язку із відмовою прокурора від державного обвинувачення відносно ОСОБА_5 .

З приводу вивчення інших доказів по кримінальному провадженню, суд вислухавши думку всіх учасників провадження вирішив, що в зв`язку із визнанням вини обвинуваченими в повному обсязі, визнати достатнім обсяг тих показів та документів які вже вивчені судом в судовому засіданні та вважав за можливе завершити розгляд кримінального провадження вивченням документів які були надані учасниками провадження, які характеризують особи обвинувачених.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що дії вчинені ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, в повному об`ємі встановлено винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.153 КК України - задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства групою осіб відносно ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 153 КК України задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, характеризується посередньо, одружений, на утриманні є малолітня дитина, освіта середня.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання - вчинення особою злочину, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують, а також даних про нього як про особу, що має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, враховуючи положення ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також те, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, не знайшовши підстав для призначення обвинуваченому іншого більш суворого виду покарання, передбаченого в альтернативній санкції статті, і вважає що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ст.75 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає вимоги ст. 76 КК України.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що дії вчинені ОСОБА_5 містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, в повному об`ємі встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - незаконне позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, на психоневрологічному та наркологічному обліках не перебуває, характеризується посередньо, одружений, на утриманні має малолітнього сина, освіта не повна середня.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 - його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання - вчинення особою злочину, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також даних про нього як про особу, що має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, те, що раніше вже був засуджений, але знову вчинив злочин, враховуючи положення ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також те, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, не знайшовши підстав для призначення обвинуваченому іншого більш м`якого виду покарання, передбаченого в альтернативній санкції статті, вважає що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в ізоляції його від суспільства.

Також суд зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 , слід виходити з вимог ст. 70 КК України і призначити йому покарання з урахуванням вироку апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року (яким його було засуджено до 3 років і 7 місяців позбавлення волі) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При вирішенні питання відбування покарання, слід врахувати, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) в строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати термін перебування під вартою в ОСІ 21 м. Одеси з 02.05.2013 року відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2013 року та ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 04.05.2013 року про обрання запобіжного заходу та відповідних ухвал про продовження терміну тримання під вартою по 11.11.2013 року відповідно до вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року яким йому було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання звільнивши його з під варти в залі суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі труси ОСОБА_17 , труси ОСОБА_11 , труси та шорти ОСОБА_7 , труси ОСОБА_5 , труси ОСОБА_4 , шорти ОСОБА_6 труси, бюстгальтер та штани ОСОБА_8 зберігати до вирішення питання відносно виділених матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Суд вважає, що цивільний позов по справі слід залишити без розгляду як такий що не відповідає вимогам ЦПК України. Суд звертає увагу на те, що до самого позову потерпілою не додано жодного документу який би підтверджував суму матеріальної шкоди або обґрунтування понесеної моральної шкоди та її розрахунку. Суд вважає за необхідне роз`яснити право потерпілій на звернення до суду в порядку цивільного судочинства після приведення позовної заяви до вимог ЦПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні. Запобіжні заходи щодо обвинуваченого судом не обирались.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.153 КК України, призначивши йому покарання строком 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 3 (три) роки.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.146 КК України, призначивши йому покарання строком 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за вироком Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання 3 (три) роки і 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 01.03.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати термін перебування під вартою в ОСІ 21 м.Одеси з 02.05.2013 року по 11.11.2013 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Витрати на залучення експертів відсутні. Запобіжні заходи щодо обвинуваченого судом не обирались.

Речові докази по справі труси ОСОБА_17 , труси ОСОБА_11 , труси та шорти ОСОБА_7 , труси ОСОБА_5 , труси ОСОБА_4 , шорти ОСОБА_6 труси, бюстгальтер та штани ОСОБА_8 зберігати до вирішення питання відносно виділених матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Цивільний позов по справі - залишити без розгляду як такий що не відповідає вимогам ЦПК України, роз`яснивши право потерпілій на звернення до суду в порядку цивільного судочинства після приведення до вимог ЦПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1