УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2427/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
06 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
представника скаржника ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі представник скаржника адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна відмовити. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки клопотання слідчого про арешт майна є не вмотивованим, а його вказівки про те, що вилучені речі є предметами скоєння злочину та зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, є помилковими. Жодних експертиз щодо вилучених речей не призначено, ухвали слідчого судді з цього приводу до клопотання не долучено. Крім того, постанова слідчого від 11.07.2018 року про визнання вилученого майна речовими доказами винесена з порушенням норм КПК України. Вказує, що слідчий суддя при постановленні ухвали в достатній мірі не дослідив надані докази та не з`ясував належним чином обставини справи. Посилається на те, що він та власник майна не були присутні при проголошенні повного тексту ухвали від 17.07.2018 року, а її копію отримали лише 23.07.2018 року, про що є відмітка в матеріалах справи, тому вважає строк на її оскарження не пропущеним.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06.06.2018 року до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали працівника поліції з приводу придбання ОСОБА_8 , жителем с. М. Кобилин, Овруцького району Житомирської області, майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, а саме: майна, яке було викрадене з приміщення домогосподарств, підсобних приміщень та гаражів в селах Ігнатпіль, Білокамінка, Потаповичі, Гошів та Заріччя Овруцького району Житомирської області.
11.07.2018р. в період часу з 18 год. 10 хв. до 21 год. 05 хв. в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено все вищеперераховане майно.
Враховуючи правову підставу для накладення арешту на майно та наявність доказів, наданих до клопотання слідчого, зокрема: протоколів допиту ряду потерпілих, в яких було скоєно крадіжки однорідних речей, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.07.2018р., слідчий суддя дійшов висновку про доведеність розумних підозр вважати, що зазначені предмети, можуть бути доказами злочину, і лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне зберігання вказаного майна на час проведення досудового розслідування, а тому задовольнив клопотання слідчого.
Заслухавши доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
11.07.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 14.06.2018 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено речі, які зазначено в протоколі обшуку від 11.07.2018 року (а.п. 4-6).
Доводи апелянта про те, що клопотання слідчого про арешт майна є невмотивованим і суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наданими до клопотання доказами.
Доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що вилучене майно є власністю ОСОБА_8 , придбано ним законним шляхом та не має відношення до кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що частина потерпілих впізнала свої речі серед вилученого майна. Крім того, надані для огляду апеляційному суду адвокатам ОСОБА_7 гарантійні талони та інструкції з використання не є доказом належності вказаного майна саме ОСОБА_8 та не спростовують висновків слідчого судді про те, що вилучене майно може бути предметом злочину та є речовими доказами у рамках даного кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що обшук провадився з порушенням вимог КПК України, а саме : не велося відеозапис безпідставні, оскільки суперечать вимогам ч.7 ст.236 КПК України.
Інші доводи апеляційної скарги представника скаржника адвоката ОСОБА_7 також не впливають на правильність висновків слідчого судді.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді достатньо мотивовані та правова підстава накладення арешту на майно відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованною, а тому підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах володільця майна ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: