ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3831/17
провадження № 1-кп/753/308/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013629 від 02.12.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.

Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , строк дії якого спливає 17 лютого 2018 року.

Прокурор вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , зазначивши про продовження існування ризиків, що були встановлені.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи на те, що прокурором не доведено наявність будь-яких ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді від 02.12.2016 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, останній раз до 17 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі, в тому числі до 15 років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, згідно характеризуючих матеріалів обвинувачений ОСОБА_7 , постійного місця роботи та єдиного джерела доходів немає, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих та насильницьких злочинів, судимості за які не зняті та непогашені в установленому законом порядку, знову вчинив умисний корисливий насильницький злочин, тобто достатні стримуючі фактори, які б свідчили про відсутність ризику переховування - відсутні.

Разом з тим, наведені обставини на думку суду свідчать про спокусу обвинуваченого уникнути судової процедури (Барфусс проти Чеської республіки) та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, приймаючи до уваги те, що судове провадження триває суд вважає, що ризик перешкодити виконанню завдань кримінального провадження з боку обвинуваченого продовжує існувати.

Відомості, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.

З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не перевищує розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КК України, суд не визначає розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки злочини останнім вчинено із застосуванням насильства.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя:

Cудді: