Справа №195/140/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2018 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 11.11.2017 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Томаківка Томаківського району, громадянина України, на час скоєння кримінального правопорушення офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні малолітня дитина, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.11.2017, приблизно о 18 годині ЗО хвилин, ОСОБА_4 приїхав на належному йому, на праві користуванні, автомобілі марки «ВАЗ 2101», р.н.з. « НОМЕР_1 » до відділення ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Томаківка. вул. Шевченко, 27, де залишив автомобіль та направився до магазину «Апельмон», розташованого на центральній площі в смт. Томаківка, Дніпропетровської області, де поблизу приміщення магазину помітив автомобільний причеп марки «Бджілка», р.н.з. « НОМЕР_2 », після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного причепу, належного ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 , цього ж дня, тобто 10.11.2017, повернувся до свого автомобіля, де його чекав знайомий ОСОБА_6 , якому пояснив, що його попрохали вивезти на своєму автомобілі сміття, яке знаходилося в автомобільному причепі, ввівши таким чином останнього в оману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 10.11.2017, приблизно о 18 годині 45 хвилин, приїхав на своєму автомобілі до магазину «Апельмон», розташованого на центральній площі в смт. Томаківка, Дніпропетровської області, де будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, приєднав автомобільний причеп марки «Бджілка» до причіпного пристрою свого автомобіля, після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 810/17 від 27.12.2017, матеріальну шкоду в розмірі 10595 грн.
Крім того, 14.12.2017, приблизно о 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де згадав, що поблизу автозаправки, розташованої на околиці смт. Томаківка Дніпропетровської області, знаходяться металеві ворота території будівництва будинків гостинного типу, після чого у нього повторно виник злочинний умисел на таємне викрадення металевих воріт, належних ДП «Дніпропетровський райавтодор» філія «Томаківський райавтодор».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 14.12.2017, приблизно о 19 години 00 хвилин, приїхав на належному йому, на праві користуванні, автомобілі марки «ВАЗ 2101», р.н.з. « НОМЕР_1 », до території будинків гостинного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, зняв, за допомогою металевого лому, одну частину металевих воріт з навісу, та за допомогою лопати почав викопувати металевий швелер (двотавр), вартістю 1478 грн., належні ДП «Дніпропетровський райавтодор» філія «Томаківський райавтодор», але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та залишив місце події з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому злочинів при викладених у обвинувальному акті обставинах, та пояснив суду, що він вирішив викрасти автомобільний причеп, так як думав, що він належить іншій особі, а коли наступного дня довідався, що причеп належить ОСОБА_5 то відразу його повернув. Металеві ворота хотів викрасти та здати на металобрухт, почав їх підкопувати, але не зміг підняти та завантажити в автомобіль, а тому покинув на місці злочину, в скоєному щиро кається та прохає суд його суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 , кожен окремо, подали до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника потерпілого та потерпілого.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.
У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.
Так як обвинувачений свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та незакінчений замах на крадіжку, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, що обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи наявність обставин пом`якшуючих покарання - щире каяття, особу обвинуваченого - раніше не судимий, офіційно працевлаштувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні малолітня дитина, за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає можливим його перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, і тому вважає правильним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
по ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року в позбавлення волі ;

по ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- металевий лом, штикова лопата з дерев`яною ручкою та металева кувалда з фрагментом дерев`яної ручки, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_4 - знищити;
- одна частина металевих воріт, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 ;
- автомобіль марки 2101 р.н.з НОМЕР_1 червоного кольору, який знаходиться на зберіганні власника ОСОБА_8 - залишити власнику ОСОБА_8
-автомобільний причеп Бджілка р.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні власника ОСОБА_5 - залишити у останнього.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

14.09.2018