ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_4 про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою, у якій просила винести рішення про зняття арешту з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить заявнику, накладений слідчим 27 травня 2002 року по кримінальній справі №16020079, копію рішення направити до Першої Харківської державної нотаріальної контори, Харківський міський нотаріальний округ, для зняття арешту з частини квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви ОСОБА_5 вказала, що у 2002 році відносно неї та ОСОБА_6 була порушена кримінальна справа №16020079 за фактом вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 212 ч. 3 та 366 ч. 2 КК України.

27 травня 2002 року постановою слідчого відділу Державного відділу податкової міліції по кримінальній справі №16020079 накладено арешт на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2002 році вищевказана кримінальна справа направлена до Київського районного суду м. Харкова і у тому ж році повернута на додаткове розслідування.

28 травня 2003 року кримінальна справа №16020079 на підставі ст. 225 КПК України / в редакції 1960 року / після додаткового розслідування направлена до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті і 29 травня того ж року вищевказана кримінальна справа надійшла до суду.

14 серпня 2003 року постановою Київського районного суду м. Харкова кримінальну справу №16020079 закрито на підставі ст. 7 КПК України / в редакції 1960 року /, однак, арешт на частину квартири АДРЕСА_1 . знято не було, про що заявник дізналася у червні 2016 року від нотаріуса Десятої Харківської державної нотаріальної контори, Харківського міського нотаріального округу, Харківської області, коли подала заяву до нотаріальної контори для отримання спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала доводи, наведені в поданій заяві.

Прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечував.

Суд, вислухав пояснення заявниці, прокурора, перевірив матеріали справи приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2002 року слідчий ОСОБА_7 , розглянув матеріали кримінальної справи № 16020079 відносно ОСОБА_4 у скоєні злочину за ст. ст. 212 ч.3, 366 ч.2 КК України, своєю постановою наклав арешт на частину квартири, яка належить ОСОБА_4 , розташованій за адресою: АДРЕСА_3 .

За даними голови Київського районного суду м. Харкова провадження по кримінальній справі відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 постановою від 14.08.2003 року закрито згідно ст. 7 КПК України, а справа № 1П-66/7-2003 рік відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в архіві суду не зберіглася, тому суд позбавлений можливості надати копію постанови.

З довідки МВС України Департаменту Інформаційних технологій за обліками МВС ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 25.05.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Події, які вказані в заяві мали місце у 2003 році, а тому суд застосовує КПК України, який набрав чинності з 29 червня 2001 року

Згідно ст. 409 КПК України / в редакції 2001 року / питання про всякого року сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку вирішуються судом, який постановив вирок.

В порядку ст. 126 КПК України / в редакції 2001 року / забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність

за його дії.

На підставі ст. 214 КПК України / в редакції 2001 року / слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у ст. 130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації.

З урахуванням наведеного вбачається, що при закритті кримінального провадження слідчий в порядку ст. 214 КПК України / в ред. 2001 року / вимоги не вирішив щодо питання про зняття арешту з квартири, а тому вимоги ОСОБА_4 про скасування арешту на квартиру підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, 214, 409, 411 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 про скасування арешту на частку квартири задовольнити.

Скасувати арешт з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 який накладено постановою слідчого від 27 травня 2002 року по кримінальній справі №16020079 за фактом злочинів передбачених ст. ст. 212 ч.3, 366 ч.2 КК України.

Копію постанови направити до Першої Харківської державної нотаріальної контори, Харківський міський нотаріальний округ, для зняття арешту з частини квартири АДРЕСА_1 .

На постанову може бути подана скарга в апеляційний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя-