№ 243/1377/18
№ 1-кп/243/377/2018
ВИРОК
Іменем України
19 липня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000094 від 15.01.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новий Світ, Старобешівсткого району Донецької області, громадянина України, не працюючого, неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 26.07.2007 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 296; ч.3 ст. 152; ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 152; ч.3 ст. 152; ч.2 ст. 121 ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 8 років 6 місяців;

- 09.12.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 02.06.2015 року по відбуттю строка покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин: 14.01.2018 року приблизно о 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 проходив по вул. Горького, м. Миколаївка, де, поблизу кафе «Молодіжне», розташоване по вул. Горького, 6, м. Миколаївка, Словянського району, зустрів рухавшогося йому назустріч раніше невідомого ОСОБА_6 , який перебував в стан алкогольного сп`яніння. У вказаний час, у вказаному місці у ОСОБА_5 виник раптовий протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме майном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в 19 годині 00 хвилин 14.01.2018 року, перебуваючи біля подвір`я АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, зайшов за спину ОСОБА_6 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 зліва, від якого останній, не устоявши на ногах, впав на землю, після чого, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 спричинив ще два удари рукою в область голови ОСОБА_6 , тим самим спричинив потерпілому садно волосяної частини голови зліва, яке має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Доводячи свій раптовий протиправний умисел до кінця, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню злочинного умислу до кінця, зломивши своїми активними діями волю та супротив потерпілого, відкрито з внутрішнього карману куртки, надягнутої на ОСОБА_6 , витягнув та заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Grand Neo», в корпусі чорного кольору. 1МЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1550,00 гривень, в якому на момент скоєння злочину була встановлена карта памяті об`ємом на 64 Гб, вартістю 300,00 гривень, та сім-карта мобільного оператора «Водафон», вартістю 16,00 гривень.

Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1866,00 гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення вказані в обвинувальному акті та суду пояснив, що він 14.01.2018 року приблизно о 19 години 00 хвилин, поблизу кафе «Молодіжне», розташоване по вул. Горького, 6, м. Миколаївка, Словянського району, де зустрів рухавшогося йому назустріч раніше невідомого ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 в 19 годині 00 хвилин 14.01.2018 року, перебуваючи біля подвір`я № 16 по вул. Горького, м. Миколаївка, зайшов за спину ОСОБА_6 та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 зліва, від якого останній, не устоявши на ногах, впав на землю, після чого, спричинив ще два удари рукою в область голови ОСОБА_6 .. Потім з внутрішнього карману куртки, надягнутої на ОСОБА_6 , витягнув та заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Grand Neo», в корпусі чорного кольору

Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В скоєному щиросердечно розкаюється. Просив суворо не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, суд, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку учасники кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніхто не оспорює, обмеживши обсяг доказів показами обвинуваченого, без дослідження інших доказів, що стосуються фактичних обставин справи.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що надані докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинений повторно.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, віднесення кримінального правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинувачений не перебуває, характеризується по місту мешкання посередньо, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (майнова шкода потерпілому становить 1 866,00 гривень, частково відшкодована у сумі 1566,00 гривень), відомості про особу обвинуваченого.

Судом враховується також досудова доповідь органу пробації від 18.06.2018 року, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без обмеження чи позбавлення волі на певний строк неможливе.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає, те що він щиро покаявся. Про щиросердне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини як під час досудового розслідування, так і судового розгляду справи, критичне ставлення до скоєного.

Обставиною, яка обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень призначення покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 статті 186 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений, судових витрат немає.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набуття вироку законної сили та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та не застосовувався.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» ІМЕЙ НОМЕР_2 та сім карту мобільного оператора «МТС», які передані на відповідальне збереження власнику потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1