Справа № 361/5037/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/799/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 24.09.2018
У Х В А Л А
іменем України

24 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

захисника: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 000364 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не депутата, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22 травня 2002 року Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 2-х років позбавлення волі; 23 грудня 2005 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі; 27 грудня 2005 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 70 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання; 16 червня 2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2-х років 4-х місяців позбавлення волі. 08.04.2014 року звільнений згідно ст. 2 Закону України «Про амністію»; 27 липня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 311 ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 7-ми років позбавлення волі із конфіскацією майна,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання: ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 310 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку м. Бровари Київської області, незаміжню, не маючу на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючої, не депутата, інваліда 3-ї групи, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та призначено їй покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі, без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 309 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Київ, із середньою освітою, не працюючого, не депутата, інваліда 3-ї групи, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину-дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання: ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 309 КК України 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки, у період якого покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-хімічних експертиз, а саме: № 2-02/1302 від 08 жовтня 2015 року 369 грн 32 коп; № 11-2/3991 від 01 червня 2017 року 892 грн 32 коп; № 11-2/4338 від 10 серпня 2017 року 1784 грн 64 коп; № 11-2/4322 від 07 серпня 2017 року 1784 грн 64 коп; № 11-2/4149 від 15 червня 2017 року 1784 грн 64 коп; № 11-2/4151 від 16 червня 2017 року 742 грн 20 коп; № 11-2/4344 від 17 серпня 2017 року 1784 грн 64 коп; № 11-1/-370 від 19 серпня 2017 року 113 грн 30 коп, всього на загальну суму 10255 грн 70 коп.

Стягнуто із ОСОБА_16 процесуальні витрати за проведення у справі судово-хімічної експертизи за № 19/11-2/340-СЕ/17 від 13 листопада 2017 року в розмірі 989 грн 60 коп.

Стягнуто із ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення у справі судово-хімічної експертизи за № 11-2/1574 від 13 березня 2018 року в розмірі 1144 грн 00 коп. Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Ухвалою суду від 24 травня 2018 року виправлено описку у вироку, де зазначено, що покарання, призначене ОСОБА_9 у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_15 , маючи не погашену у встановлений законом строк судимість за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, вчинив повторно, спільно із ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , нові злочини, за наступних обставин.

Так, 01 жовтня 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_15 ,в ході телефонної розмови, домовився з ОСОБА_17 про повторний збут останньому наркотичного засобу «метадон», за грошові кошти в сумі 450 грн.

Того ж дня, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_17 , за вказівкою ОСОБА_15 , приїхав на обумовлене попередньо місце, що за адресою: м. Бровари, вул. Кобзарська (колишня Папаніна), де неподалік будинку № 13 зустрівся з останнім. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторний незаконний збут наркотичного засобу, того ж дня, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_15 за попередньою домовленістю, отримав від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 450 гривень, в рахунок оплати за придбання наркотичного засобу «метадон». Після отримання грошових коштів, ОСОБА_15 , наказав ОСОБА_17 , прямувати до його місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_9 , який попередньо домовився з ОСОБА_15 про збут ОСОБА_17 наркотичного засобу, передасть останньому наркотичний засіб «метадон».

Потім, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_17 , за вказівкою ОСОБА_15 , прийшов до місця проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_1 , де його зустрів ОСОБА_9 , який за попередньою домовленістю з ОСОБА_15 , після вказівки останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на збут наркотичного засобу, розуміючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, передав ОСОБА_17 згорток з наркотичним засобом «метадон», масою 0,1118г.

01 жовтня 2015 року в період часу з 12 години 45 хвилин до 12 години 59 хвилин, біля будинку № 2 по вул. Київській в м. Бровари Київської області працівникам УБНОН ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_17 добровільно видав згорток з наркотичним засобом «метадон», масою 0,1118г, який цього ж дня близько 12 години 15 хвилин придбав у ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: м. Бровари, вул. Кобзарська, 13.

Згідно висновку експерта № 2-02/1302 від 08 жовтня 2015 року представлена на експертизу кристалоподібна речовина, білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон». Маса наркотичного засобу (метадону) становить 0,1118г.

«Метадон» (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, зі змінами, «метадон» (фенадон) 6-(диметиламіно) - 4,4-дифеніл-3-гептанон є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Крім того, на початку квітня місяця 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_15 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на незаконне вирощування рослин роду коноплі, виявив самонасіяні рослини виду конопель.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель, ОСОБА_15 , перебуваючи на території свого домоволодіння, розуміючи, те що вирощування рослин виду конопель, без спеціального на те дозволу заборонено, в період часу з березня по 31 травня 2017 року, здійснював різні заходи по вирощуванню виявлених ним рослин конопель, а саме культивування та полив рослин роду конопель.

31 травня 2017 року, о 13 годині 00 хвилин, в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за місцем постійного проживання ОСОБА_15 , а саме на земельній ділянці, розташованої на погребі території домоволодіння, працівниками Броварського ВП ГУНП в Київській області було виявлено та вилучено 15 рослин зеленого кольору, які останній незаконно вирощував, шляхом культивування та поливу, з метою доведення їх до стадії достигання.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 11-2/4151 від 16 червня 2017, надані на дослідження 15 рослин зеленого кольору, містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол і є рослинами роду коноплі.

Рослини виду «коноплі», відносяться до списку № 3 «Рослини які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей» в таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 із змінами.

Крім того, 31 травня 2017 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, в ході телефонної розмови ОСОБА_17 , домовився з ОСОБА_15 про придбання в нього наркотичного засобу «метадон», за грошові кошти в сумі 400 гривень.

Того ж дня, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_17 , за вказівкою ОСОБА_15 , приїхав на обумовлене попередньо місце, що за адресою: м. Бровари, вул. Київська, де неподалік будинку № 168 зустрівся з останнім. Після зустрічі, ОСОБА_17 разом з ОСОБА_15 , попрямували до магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 170, де ОСОБА_17 , в рахунок попередньої домовленості передав ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 400 грн, в рахунок попередньої оплати за придбання наркотичного засобу «метадон».

Після цього, ОСОБА_15 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторний, незаконний збут наркотичного засобу ОСОБА_17 , попрямував разом з останнім до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою на ОСОБА_17 та ОСОБА_15 вже чекала співмешканка останнього ОСОБА_16 , яка за попередньою вказівкою ОСОБА_15 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на збут наркотичного засобу, розуміючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, передала ОСОБА_17 , згорток з наркотичним засобом «метадон».

31 травня 2017 року в період часу з 12 години 20 хвилин до 12 години 25 хвилин, біля будинку № 168 по вул. Київській в м. Бровари Київської області працівникам ВКП Броварського ВП ГУНП в Київській області, ОСОБА_17 добровільно видав поліетиленовий згорток з наркотичним засобом «метадон», масою 0,194г, який цього ж дня близько 12 години 00 хвилин придбав у ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: м. Бровари, вул. Кобзарська, 13.

Згідно висновку експерта № 11-2/3991 від 01 червня 2017 року представлена на експертизу кристалоподібна речовина, білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон». Маса наркотичного засобу (метадону) становить 0,194 г.

Крім того, 31 травня 2017 року, о 13 годині 00 хвилин, під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено і обшук ОСОБА_16 , під час якого, у останньої в лівій частині бюстгалтеру, в який вона була одягнена, було виявлено та вилучено полімерний пакетик в якому знаходилися три полімерні згортки та полімерний пакетик із вмістом кристалоподібної речовини, який вона повторно придбала у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та зберігала з метою подальшого збуту.

Згідно висновку експерта № 11-2/4149 від 15 червня 2017 року представлена на експертизу кристалоподібна речовина, білого кольору, яка була вилучена у ОСОБА_16 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон». Маса наркотичного засобу (метадону) в речовинах становить 1,790 г, 0,094 г, 0,101г та 0,183 г. Загальна маса наркотичного засобу (метадону) в речовинах становить 2,168 г.

Крім того, 04 жовтня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_16 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. С.Петлюри, навпроти будинку № 13, шляхом знахідки, незаконно придбала та розпочала зберігати, наркотичний засіб «метадон», масою 0,0405 г, для особистого вживання, без мети збуту.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_16 , зберігала у лівій зовнішній кишені куртки до 19 години 00 хвилин 04 жовтня 2017 року, а саме до моменту добровільної видачі наркотичного засобу працівникам Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області, видала на вимогу працівників поліції, перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. С.Петлюри, навпроти буд. № 23 а.

Видана ОСОБА_16 речовина, яка знаходилась у полімерному згортку, який знаходився у згортку з фольги, згідно висновку судово-хімічної експертизи від 13 листопада 2017 № 19/11-2/340-СЕ/17 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон». Маса «метадону» в речовині 0,0405 г.

Крім того, 28 лютого 2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: Київська область м. Бровари по вул. Грушевського, неподалік будинку № 21, поруч з шостим під`їздом, шляхом знахідки, повторно незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб «метадон», загальною масою 0,182 г, для особистого вживання, без мети збуту.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_9 , зберігав у лівій зовнішній кишені куртки, в яку був одягнутий до 13 години 15 хвилин 28 лютого 2018 року, де під час його особистого обшуку в нього було вилучено два запаяні згортка з полімерного матеріалу білого та чорного кольору.

Видана ОСОБА_9 кристалічна речовина білого кольору, яка знаходилась у двох запаяних згортках з полімерного матеріалу білого та чорного кольору, згідно висновку експертизи за № 11-2/1574 від 13 березня 2018 року, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон». Маса «метадону» (фенадону) в наданій речовині становить 0,084 г та 0,098 г (загальна маса 0,182 г).

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року скасувати в частині призначеного ОСОБА_9 покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчиненних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна; в решті вирок залишити без змін. Вимоги обґрунтовує тим, що, не оспорюючи вирок в частині встановлених фактичних обставин та щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вважає, що вказаний вирок є незаконним та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи ряд пом`якшуючих обставин, прийшов до правильного висновку про можливість застосування щодо нього положень ст. 69 КК України, однак безпідставно застосував до нього ст. 75 КК України. На думку прокурора, суд першої інстанції формально підійшов до оцінки тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння та неправильно трактував позицію прокурора. Окрім того, суд не в повному обсязі врахував особу обвинуваченого, помилково вказавши на висновки ОСОБА_9 не ставати на злочинний шлях, оскільки ним було вчинено новий злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків. Апелянт зазначає, що поведінка ОСОБА_9 свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, призначене покарання повинно відображати собою караність діяня, а тому застосування положень ст. 75 КК україни до ОСОБА_9 неможливе.

Вирок щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, прокурорів: ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу частково та вважала, що вирок суду підлягає скасуванню щодо всіх обвинувачених з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції через не дослідження висновків експертиз; ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задовольнити; захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; обвинуваченого, який в дебатах та останньому слові просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вважаючи вирок суду законним; дослідивши дані про особу обвинуваченого та висновки експертів за результатами проведених судових експертиз матеріалів, речовин і виробів; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим. Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз та, відповідно до ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 3 статті 65 КК України передбачено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину; вчинення злочину неповнолітнім; вчинення злочину жінкою в стані вагітності; вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; вчинення злочину під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілого; вчинення злочину з перевищенням меж крайньої необхідності; виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням злочину у випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 1 статті 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Абзацами 1, 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Таким чином, законодавець та правозастосовча практика надає суду право, враховуючи індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу обвинуваченого, призначати більш м`яке покарання, ніж це передбачено санкцією статті.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався вимог чинного законодавства, при цьому врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу.

Зокрема, суд врахував конкретні обставини справи, що на обліку у лікаря- психіатра обвинувачений не перебуває /а.п.240/; на утриманні має малолітню доньку 2005 року народження /а.п. 252/, за місцем проживання характеризується позитивно, інкриміновані злочини вчинив через значний проміжок часу.

Як обставини, передбачені ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття, активне сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.

Оскільки перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним, встановлені судом першої інстанції обставини, а саме те, що ОСОБА_9 є інвалідом третьої групи довічно з підстав загального захворювання з ураженням ОРА, те, що він не мав матеріальної вигоди від вчинених злочинів, суд розцінив як такі, що відносяться до обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Також колегія суддів враховує ту обставину, що обвинувачений проживає разом зі своєю тіткою ОСОБА_18 , 1942 року народження та доглядає за нею, що підтверджується актом обстеження житлово побутових умов від 23 вересня 2018 року.

Вказівка прокурора на те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не може свідчити про те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавленя волі, оскільки його судимості погашені у встановленому законом порядку та він є не судимим в силу ст. 89 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів не притягався та здійснив продаж останнього на прохання ОСОБА_15 .

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання та зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин і відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомостей, які характеризують особу винного, відсутність тяжких наслідків від кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи обвинуваченого призначив йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, проти чого не заперечує і прокурор. Дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, суд належним чином обґрунтував своє рішення, зазначивши підстави застосування ст. 75 КК України.

Окільки, основною метою покарання, окрім іншого, є виправлення засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що надання можливості ОСОБА_9 своєю правослухняною поведінкою стати належним членом суспільства, підтримувати і виховувати свою доньку, доглядати за своєю тіткою, повністю відповідає принципам законності та гуманізму.

Що стосується позиції прокурора ОСОБА_7 щодо призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції через не дослідження висновків експертиз, то в судовоу засіданні прокурор ОСОБА_8 надала суду зазначені висновки і вони були досліджені, інших підстав для скасування вироку прокурор не навела, а тому у колегії суддів відсутні підстави для прийняття такого рішення.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :

_________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4