Провадження 1-кп/522/675/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001523 від 15.06.2016 року та №0001352 від 16.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 26.02.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.,

- 08.04.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн., який виконувати самостійно в силу ч.5 ст. 72 КК України, 08.04.2016 року звільнена у зв`язку з відбуттям строку покарання,

- 30.06.2016 року апеляційним судом Одеської області змінено вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року та призначено покарання за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн.,

- 17.06.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту та штрафу у розмірі 850 грн., який виконувати самостійно в силу ч.5 ст. 72 КК України, 12.01.2017 року звільнена у зв`язку з відбуттям строку покарання, штраф в дохід держави не сплачено,

обвинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:

прокурор- - ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

15.06.2016 року в денний час у ОСОБА_3 , яка перебувала в приміщенні магазину «EVA», що належить ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська 79, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 15.06.2016 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «EVA», який належить ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська 79, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, викралаз прилавку магазину 4 упаковки прального порошку марки «АRIEL», рідкий гель в капсулах, вартістю 147, 48 грн. за штуку, а всього майна на загальну суму 589,92 грн., які сховала у свою сумку.

Заволодівши майном ТОВ «РУШ» на загальну суму 589,92 грн., ОСОБА_3 вийшла з приміщення вказаного магазину та залишила місце вчинення кримінального правопорушення, але через деякий час була затримана перехожими громадянами.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Окрім цього, 16.05.2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який належить ФОП « ОСОБА_7 », та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ФОП « ОСОБА_7 », та переконавшись, що її дії залишаться непоміченими, таємно, з корисливих мотивів викрала майно, що належить ФОП « ОСОБА_7 », а саме: зошити у кількості 25 штук, загальною вартістю 148,75 гривень; рюкзак для підлітків Т-25, вартістю 1180,95 гривень, сумку Upixel young WY-AO11E, вартістю 1199 гривень.

Однак, вище вказані дії, були помічені співробітником магазину, яка в той же момент звернулась до ОСОБА_3 , та запропонувала повернути викрадене майно, однак ОСОБА_3 усвідомлюючи що її злочинні дії помічені співробітником магазину «Акварель» відкрито продовжила спробу втекти разом з викраденим майном. Після чого, співробітниця зазначеного магазину не втрачаючи ОСОБА_3 з поля зору наздогнала останню на виході з магазину ТЦ «Середньофонтанський» та затримала її шляхом тримання останньої за одежу, після чого, передала ОСОБА_3 співробітникам охорони ТЦ «Середньофонтанський».

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяла матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_7 » на загальну суму 2528 гривень 70 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно.
За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 вчинила злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 , вину в інкримінованих їх злочинах, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, визнала повністю, та підтвердила обставини вчинення злочинів, викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаялася.

Крім того, обвинувачена заявила про те, що вона з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження її провини згодна, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки обвинувачена визнала свою винуватість у скоєнні зазначених злочинів, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення

- за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,

- за ч.2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, є тяжким злочином.
ОСОБА_3 є громадянкою України, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима.

Внаслідок вчиненого злочину тяжкі наслідки не наступили.

Обвинувачена щиро розкаялася у вчинених злочинах, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить її суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченої на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинені нею злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи її подальше виправлення не можливим без ізоляції від суспільства.

Також, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнала свою провину, щиросердно розкаялася, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду потерпілому, має на утриманні малолітніх дітей, суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України, застосувати дію ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче нижчої межі, встановленої в санкції даної статті.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу призначеного ОСОБА_3 вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2016 року - виконувати самостійно.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченим, суд враховує висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, щодо дії в часі ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

В зв`язку з цим, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченої 16.05.2017 р. по 20.06.2017 р., слід здійснювати із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, а строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 1-90 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (рік) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності зі ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (рік) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу призначеного ОСОБА_3 вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2016 року - виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання тобто з 16.05.2017 р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати встрок покарання ОСОБА_3 , термін її попереднього ув`язнення, а саме з 16.05.2017 р. по 20.06.2017 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 18.05.2017 року, зарахувати встрок покарання ОСОБА_3 , термін попереднього ув`язнення, з 21.06.2017 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити тримання під вартою.

Речові докази:

- відповідно до постанови про долучення речових доказів від 16.05.2017 р. 1 ранець коричневого кольору, 1 сумка помаранчевого кольору, 25 зошитів вважати повернутими представнику потерпілого ОСОБА_8

- відповідно до постанов про долучення речових доказів від 20.05.2017 р. диски з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після ухвалення направити учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя:

03.07.2018