Справа № 305/1006/18
Номер провадження 1-кс/305/258/18
УХВАЛА

14.06.2018. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення судово-хімічної експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про призначення судово-хімічної експертизи.

Клопотання мотивує тим, що 06.06.2018, в ході проведення санкціонованого обшуку, згідно ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області № 305/311/17, від 05.06.2018, за місцем проживання ОСОБА_4 , 1983 року народження, за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, до вказаного будинку було виявлено та вилучено зелені рослини роду коноплі, в кількості 17 штук, які він незаконно посіяв та вирощував.

Виходячи з того, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, у даному провадженні є потреба встановлення чи є вилучені рослини забороненими для вирощування.

Враховуючи, що для з`ясування чи відносяться виявлені та вилучені рослини до заборонених для вирощування є обов`язковим і потребує застосування спеціальних знань у галузі судово-хімічної експертизи, просив призначити судово-хімічну експертизу, до проведення якої залучити експерта Закарпатского НДЕКЦ МВС України.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. У клопотанні просив таке розглянути без його участі.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ухвали слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 від 05.06.2018, клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 про проведення обшуку житла та іншого володіння особи задоволено частково. Наданостаршому слідчому СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 дозвіл на проведення обшукуу житловому будинку та господарських спорудах, розташованих у АДРЕСА_1 , належному на праві спільної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення речей, які були викрадені з будинку АДРЕСА_2 під час вчинення злочину, а саме: ювелірних виробів та карабіну ОП-СКС калібру 7,62Х39 № НОМЕР_1 .
В ухалі слідчого судді зазначено, що проведення обшуку є співмірним процесуальним заходом щодо фактичного стану розслідування кримінальної справи. З наведених підстав,вважаю, що надання дозволу на проведення обшуку є процесуально обґрунтованим і зумовленим необхідністю збирання доказів та перевірки вже отриманих, а також переслідуванням осіб, причетних до кримінально караних дій.

Разом з цим, слідчим та прокурором у поданому клопотанні не доведено, що у вищевказаному будинку, де планується проведення обшуку, можуть знаходитися інші речі та предмети заборонені у вільному обігу на території України. В цій частині, клопотання ґрунтується на припущеннях. У зв`язку з наведеним, клопотання слід задовольнити частково.

Слідчий у поданому клопотанні про призначення експертизи посилається на ухвалу слідчого судді за якою проведено обшук за місцем проживання громадянина ОСОБА_4 , 1983 року народження, за адресою АДРЕСА_1 , та на земельній ділянці виявлено та вилучено рослини роду коноплі, в кількості 17 штук, які він незаконно посіяв та вирощував.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Більше того, системний аналіз змісту ухвали слідчого судді від 05 червня 2018 року та протоколу обшуку від 06 червня 2018 року беззаперечно вказує на те, що вилучене майно про яке зазначено у клопотанні про призначення експертизи не міститься в переліку предметів та документів, які зазначені до відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказує на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про призначення судово-хімічної експертизи слід відмовити, так як слідчий у разі вилучення майна не зазначеного в ухвалі слідчого судді про проведення обшу повинен був звернутися із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст 98, ч 2 ст.167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_3 про призначення судово-хімічної експертизи у кримінальному провадженні за № 000462 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 310 КК України - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1