Справа№751/3260/18
Провадження №1-кп/751/198/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2018 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000009 від 30.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, інваліда 2-ї групи, ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, -

.

в с т а н о в и в :

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2014 №158, ОСОБА_4 прийнято на роботу та призначено на посаду фельдшера військової частини НОМЕР_1 , на якій останній працює по даний час.

Згідно Положення про 8 командний пункт (армійської авіації Сухопутних військ Збройних Сил України, військова частина НОМЕР_1 ), фельдшер командного пункту несе відповідальність за медичне забезпечення частини та зобов`язаний знати і виконувати вимоги наказів, положень, інструкцій та інших керівних документів щодо організації медичного забезпечення особового складу; проводити лікувально-профілактичні заходи по попередженню захворювань і травматизму; робити записи в медичних книжках та в книзі обліку хворих; проводити вибір відомостей, необхідних для складання медичних звітів і доповідей.

26 березня 2018 року до начальника радіомаркерного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_6 звернувся фельдшер військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 та в ході особистої розмови, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, володіючи інформацією про повернення ОСОБА_6 із довготривалого відрядження з ДР Конго, передбачаючи наявність у останнього грошових коштів в іноземній валюті, висловив прохання ОСОБА_6 про надання йому особисто - ОСОБА_4 , грошових коштів у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США.

В ході розмови ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_6 , що отримавши дані кошти використає особистий авторитет в силу військового звання «полковник» та тривалого проходження військової служби, особистих взаємостосунків з командуванням військової частини НОМЕР_1 та здійснить вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 щодо надання відпустки ОСОБА_6 та звільнення ОСОБА_6 від можливого відрядження до зони проведення антитерористичної операції.

В подальшому 18 квітня 2018 року близько 10 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, доводячи до кінця умисел на особисте незаконне збагачення, перебуваючи у приміщенні під`їзду №5 будинку АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 доларів США (одна тисяча п`ятсот) для себе, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , щодо надання останнім дозволу та видачу наказу про надання відпустки ОСОБА_6 та не направлення ОСОБА_6 у відрядження до зони проведення антитерористичної операції.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було надано суду угоду про визнання винуватості від 17.05.2018.

Відповідно до угоди від 17.05.2018 про визнання винуватості заступник військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_9 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 2 ст.369-2 КК України, узгодили покарання, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 25500 гривень, та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, не заперечив щодо затвердження угоди, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та повідомив, що уклав угоду добровільно. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого, ОСОБА_5 вказав, що угода відповідає вимогам КПК, здійснена добровільно, просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України , просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Також, вирішити питання щодо стягнення судових витрат, речових доказів.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Шкода даним злочином завдана лише державним і суспільним інтересам.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст. 50, 51, 53, 65, КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений усвідомлює наслідки укладення угоди та затвердження її судом, які полягають у обмеженні права оскаржувати вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК, а також у відмові обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального та кримінального законодавства, інтересам сторін та суспільства.

Аналізуючи викладене суд дійшов висновку, що є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2018 на мобільний телефон марки «Леново» з написами ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 . SQ(10)», сім картку «Київcтap» та «Life» без індивідуальних ознак, флеш картку micro SD 16 GB без індивідуальних ознак. Вказані речі підлягають поверненню власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 314, 469, 475 КПК України, суд -

Засудив:

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000009 від 30.03.2018, укладену 17.05.2018 між прокурором у провадженні - заступником військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_9 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 476 КПК України, в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотання про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2018, арешт та повернути ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Леново» з написами ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 . SQ(10)», сім картку «Київcтap» та «Life» без індивідуальних ознак, флеш картку micro SD 16 GB без індивідуальних ознак, журнал «Лиза» синього кольору №3 за 2016 рік на 146 аркушах та журнал «Сканворди №4» на 66 аркушах.

Грошові кошти, які зберігаються в уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ та які поміщені до спеціального пакету № 4306047 у сумі 1500 доларів, які вилучені 18.04.2018 у ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1