Справа № 191/2715/17
Провадження № 1-кп/191/345/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Синельникове

Синельниківськийміськрайонний суд Дніпропетровськоїобластіускладі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участюсекретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 08 квітня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 червня 2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 05 лютого 2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 07 серпня 2015 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 роки;

- 03 серпня 2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2017 року приблизно о 03-50 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля кафе «Імперія» в м.Синельникове Дніпропетровської області разом із своїм знайомим ОСОБА_5 . ОСОБА_5 з метою поїхати до супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Садова,50, разом із ОСОБА_3 сів в автомобіль таксі. Перебуваючи в автомобілі таксі у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що у ОСОБА_5 при собі мається пластикова банківська картка, а сам потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документу потерпілого - пластикової картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення вказаної картки, ОСОБА_3 знаходячись разом з ОСОБА_5 на задньому пасажирському сидінні автомобіля таксі під керуванням ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що ця картка є офіційним особистим документом ОСОБА_5 , умисно своєю рукою витяг з карману штанів потерпілого пластикову картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку перемістив до своєї кишені, позбавивши тим самим ОСОБА_7 можливості використовувати офіційний документ за його цільовим призначенням, що виразилося у неможливості використовувати вищевказану пластикову картку, з метою зняття грошових коштів, що перебували на рахунку за цією карткою.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документу.
18 березня 2017 року приблизно о 04-00 годин ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на повторне таємне викрадення чужого майна, маючи при собі викрадений ним раніше офіційний документ - банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_5 , отримав можливість розпоряджатися викраденою банківською карткою. ОСОБА_3 , достовірно знаючи пін-код до банківської картки, так як потерпілий ОСОБА_5 раніше при ньому здійснював операції з карткою на терміналах, та в присутності останнього набирав секретний пін-код, реалізуючи раніше виниклий умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна - грошових коштів, що належать потерпілому ОСОБА_5 та знаходяться на особистому рахунку пластикової банківської картки, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, 18 березня 2017 року о 04-03 годин прибув до банкомату «Приватбанку», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул.Миру,26. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_3 умисно зняв з банківської картки «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_5 , гроші в сумі 909 грн. Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, о 09-51 годин знову зняв з вказаної банківської картки «ПриватБанку» гроші в сумі 50,50 грн. та в це же час поповнив рахунок свого мобільного телефону на суму 44,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1003,50 грн. В подальшому грошима розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Також на підставі ч.5 ст.72 КК України просив суд зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, тобто у викрадення офіційного документу.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину за ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також ступінь тяжкості скоєного злочину за ч.1 ст.357 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність пам`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 і ч.1 ст.357 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Крім того, на підставі ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року і остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Заява обвинуваченого ОСОБА_3 про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий 27 липня 2017 року, тоді як норма ч.5 ст.72 КК України, на яку посилається обвинувачений, припинила свою дію з 21 червня 2017 року, у зв`язку з чим зазначена норма на обвинуваченого не поширюється.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Керуючись ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 27 липня 2017 року.

Речові докази по справі CD-R диск RFD80M81043 з фотоматеріалами залишити в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківськийміськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1