Справа № 646/3331/18
№ провадження 1-кс/646/3072/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.18 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2018,

в с т а н о в и в :

30.05.2018 до Червонозаводського районного суду м. Харкова зі скаргою звернувся ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 29.05.2018 про вчинення суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Тому заявник просив зобов`язати посадових осіб прокуратури Харківської внести відповідні відомості за заявою від 29.05.2018 та розпочати досудове розслідування.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Неявка прокурора не перешкоджає, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляду скарги у його відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного.

29.05.2018 до прокуратури Харківської області із заявою звернувся ОСОБА_2 про вчинення суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст. 214 КПК України).
Згідно з ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 11 КК України надано визначення злочину як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.
Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.
Подана заява від 29.05.2018 до прокуратури Харківської області за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить жодних даних про вчинення суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, за викладених заявником обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом, а саме: ст.ст.126, 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
При цьому, відповідно до ст. 107 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скарги на дії суддів можуть бути подані до Вищої ради правосуддя України.
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя пов`язані із підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у її вирішенні належним судом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно Законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій та другій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 р. при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади".
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
Отже, зміст заяви зводиться лише до незгоди заявника з процесуальними діями та рішеннями суддів при здійсненні правосуддя по конкретній справі, проте така незгода не є підставою для реєстрації заяви до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для внесення заяви від 29.05.2018 про вчинення кримінального правопорушення суддею Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст. 364 КК України до Єдиного державного реєстру досудових розслідування, а відтак відмовляє у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2018 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1