Справа № 635/4947/18
Провадження по справі № 1-в/635/1697/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ? ОСОБА_1

за участю прокурора ? ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання ? ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кудлаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина Укоаїни, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)04 травня 2006 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 29 липня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 26 днів,

2)08 липня 2009 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 01 березня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 17 днів,

3)13 листопада 2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 13 листопада 2013 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2009 року та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_4 зарахований в строк відбуття покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 25 серпня 2013 року по 15 травня 2014 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з урахуванням відбутої частини покарання.

Початок строку відбування покарання 25 серпня 2013 року.

Кінець строку відбування покарання 05 грудня 2018 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вищезазначеним вироком суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Інші особи, які беруть участь у справі, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2018 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року відмовлено. Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що підставою для відмови в задоволенні клопотання засудженого була відсутність достатніх даних вважати засудженого таким, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Ухвала набрала законної сили 05 березня 2018 року.

Разом з тим, після постановлення вищевказаної ухвали суду і до повторного звернення засудженого з клопотанням про умовно-дострокове звільнення до суду 20 липня 2018 року пройшло лише п`ять місяців і протягом зазначеного періоду до засудженого було застосовано лише два заохочення, одне з яких у вигляді зняття раніше накладного стягнення від 09 березня 2018 року, при цьому суд враховує ту обставину, що таке стягнення було накладено також протягом зазначеного періоду, безпосередньо після розгляду судом клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення. Згідно Витягу з протоколу №27 від 29 червня 2017 року засідання комісії Державної установи «Темнівська виправна колонія №100», 29 червня 2017 року комісією Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» відмовлено в представленні матеріалів про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України до Харківського районного суду Харківської області як особі, яка написала заяву про відмову. Разом з тим, після такої відмови, матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 не містять жодних даних щодо розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України на засіданні комісії Державної установи «Темнівська виправна колонія №100» у порядку, передбаченому ст. 154 КПК України. Також під час розгляду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення суд враховує, що ОСОБА_4 має ряд непогашених судимостей, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, за які відбував покарання у виді реального позбавлення волі, до нього двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення. Останній раз ОСОБА_4 засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року за злочини, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів проти власності, та які вчинені ним протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення застосовується до осіб, які відбули відповідний строк призначеного покарання у виді позбавлення волі та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Отже, наявність у засудженого двох заохочень, відсутність стягнень та наявність у нього роботи, не може свідчити про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення після постановлення ухвали Харківським районним судом Харківської області від 16 лютого 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року. Судом не встановлені будь-які обставини, які б свідчили про те, що засуджений протягом незначного періоду часу, який пройшов після постановлення вищевказаної ухвали і до його повторного звернення із клопотання про умовно-дострокового звільнення, став на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, у суду виникають сумніви з приводу доводів засудженого щодо його становлення на шлях виправлення, застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 суд вважає передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя