Справа № 405/4828/18
Провадження №1-в/405/335/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 27 серпня 2018 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крупське, Кіровоградського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого:

?21.05.2010 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

?30.11.2011 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.02.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 04 місяці 07 днів за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 06.02.2014 року;

?06.05.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України. Клопотання мотивовано тим, що він відбув 3/4 строку призначеного покарання, а тому має право на застосування такої заохочувальної норми.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 залишив на розсуд суду.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. На думку прокурора, отримані заохочення, а також позитивне ставлення засудженого до безоплатних робіт, вказують тільки на те, що засуджений стає на шлях виправлення, але це не дає підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та його поведінка за весь час відбування покарання є бездоганною.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 135-М-16, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно положень ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В судовому засідання встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2015 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.о.с. 1-2, Т.1 ч.1).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 29.02.2016 відповідно до Закону України № 838-УПІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 06.05.2015 по 22.12.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 20, Т.1 ч.1).

Початок строку покарання 06.05.2015, кінець строку 20.09.2019. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 11 місяців 7 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 23 дні.

З характеристики, наданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання, вбачається, що ОСОБА_5 з 06.05.2015 перебував в Кіровоградському СІЗО - за час перебування в СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.05.2015, за час відбування покарання допустив 3 (три) порушення встановленого режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.п. 9, а.о.с.97, 108, 114, Т.1 ч.2), має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.п. 9, а.о.с. 139, 157, Т.1 ч.2).

Однак, клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 135-М-16 не містять доказів про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній виправлення не довів.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання тричі порушував встановлений режим утримання, порушення виражалися у зберіганні заборонених речей та невиконанні обов`язків чергового по камері, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності отримав 15 діб ДІЗО, попередження та догану.

Суд бере до уваги те, що засуджений двічі у 2018 році заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми. Пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього, активна участь у суспільному житті установи виконання покарань не була послідовною, заохочення отримувались засудженим напередодні розгляду питань про застосування заохочувальних норм, зокрема застосування ст.81 КК України. Таким чином, адміністрацією установи виконання покарань протягом більшого часу відбування покарання з квітня 2016 року по червень 2018 року поведінка ОСОБА_5 оцінювалась як незадовільна та така, яка не свідчила про те, що засуджений стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим у застосуванні заохочувальних норм ст.82 та ст.81 КК України останньому було відмовлено.

Згідно наданих суду довідок засуджений не був працевлаштований, згідно з п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 124 години (а.п. 10); за більший проміжок часу відбування покарання (більше 2 років).

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисний тяжкий злочин ще й в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відбув три четверті строку покарання, призначеного йому судом, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6