Справа № 357/5478/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/861/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 15.08.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 раніше чотири рази судимий за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, в тому числі поєднаних з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я громадян, був звільнений умовно-достроково від відбування покарання за попереднім вироком суду та знову вчинив новий тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення. Також засудженим не доведено, що він сумлінно себе поводить та протягом всього часу відбування покарання ставиться до праці, так як офіційно засуджений працевлаштований та працює днювальним лише 2 місяці, в 2017 та 2018 роках має лише по одному заохоченню в рік за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, що на думку суду не дає підстав вважати, що засуджений має достатній рівень своєї поведінки, що свідчить про його виправлення, а також добросовісно відноситься до своїх трудових обов`язків протягом незначного проміжку часу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 рокута ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що довів своє виправлення, працював з першого дня перебування в колонії на виробництві, однак в подальшому по не зрозумілих йому причина ОСОБА_7 було знято з роботи, однак не дивлячись на це активно приймав і на даний час приймає участь в програмах диференційованого впливу, що не було враховано судом першої інстанції. Окрім того, як тільки знайшлася робота, ОСОБА_7 скористався цією можливістю і працевлаштувався днювальним.
Вказує, що адміністрація установи характеризує засудженого ОСОБА_7 позитивно, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, а тому на думку апелянта, своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та про можливість застосування до останнього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача,

Засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, який просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав зазначених в ній,

представника колонії, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін,

перевіривши ухвалу суду, матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно - корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.

Враховуючи дану норму закону та виходячи із загального строку покарання призначеного вироком суду, на час розгляду провадження судом першої інстанції, ОСОБА_7 відбув 3/4 строку призначеного покарання.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 08.08.2012 року вироком Шевченківським районним судом м. Києва, за ст.ст. ч.2 ст. 187, 71 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2016 року, зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23.12.2011 року по 27.08.2012 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Початок строку 23 грудня 2011 року.

Кінець строк 19 квітня 2019 року.

Засуджений ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 28 грудня 2011 року.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 , утримуючись в Київському СІЗО, останній характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 12 вересня 2012 року відбував покарання в Білоцерківській виправній колонії № 35, де характеризувався наступним чином, намагався дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 рази. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 раз був поміщений в ДІЗО. Станом на теперішній час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених для користування засудженим речей, порушенні розпорядку дня, нанесенні собі самопошкоджень.

З 15 лютого 2015 року перебував на лікуванні при Вільнянській виправній колонії № 20, де характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

В державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 04 квітня 2015 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази. За допущене порушення установленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Станом на теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядкую Допущене порушення виражалось у нанесенні собі самопошкодження.

Працевлаштований днювальним, наказ № 14 від 18.04.2018 року. Відношення до роботи добре.

До майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом.

Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує.

Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення, відноситься до них з розумінням.

12.01.2016 року був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 101 КВК України відмовлено. 21.08.2016 року був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 82 КК України відмовлено. 03.05.2017 року був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 81 КК України відмовлено.

Враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, колегія судів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення є обґрунтованим.

Апеляційний суд звертає увагу на той факт, що засуджений ОСОБА_7 раніше чотири рази судимий за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, в тому числі поєднаних з насильством, що є небезпечним для життя і здоров`я громадян, був звільнений умовно-достроково від відбування покарання за попереднім вироком суду та знову вчинив новий тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення.
А тому, суд першої інстанції надав вірну оцінку вищевказаній обставині, проаналізував наявні в матеріалах справи докази, а саме щодо недоведеності засудженим, сумлінної поведінки протягом всього часу відбування покарання та ставлення до праці, так як офіційно засуджений працевлаштований та працює днювальним лише 2 місяці, в 2017 та 2018 роках має лише по одному заохоченню в рік за виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений має достатній рівень поведінки, що свідчить про його виправлення, а також добросовісно відноситься до своїх трудових обов`язків протягом незначного проміжку часу.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 станом на час прийняття рішення судом першої інстанції не довів своє виправлення.

За таких обставин ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.

С У Д Д І :

__________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4