1Справа № 335/9564/18 1-кс/335/6372/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001592 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У слідчому відділенні Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001592 від «23» червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні було встановлено, що 24.09.2007 року між АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », правонаступником якого є АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було укладено кредитний договір № КР 64-2007 на суму 830 900 гривень. Від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виступав директор ОСОБА_5 . В забезпечення кредитного зобов`язання між АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір № 127-07 від 21 листопада 2007 року відповідно до умов якого іпотекодавці, з метою забезпечення виконання зобов`язань перед банком, передають в іпотеку об`єкт нерухомості трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Так, згідно до іпотечного договору № 127-07 від 21 листопада 2007 року, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , однак від імені останньої, при підписанні вищезазначеного договору, діяв ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 03.11.2005 року за реєстровим номером 1709.

Крім того, було встановлено що ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 справа № 333/5467/16-ц з цивільним позовом до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про визнання іпотечного договору недійсним. Так, під час розгляду справи, ОСОБА_5 ініціював проведення судової почеркознавчої експертизи довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 03.11.2005 року за реєстровим номером 1709. 16.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_5 було винесено висновок експерта № 145-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по матеріалам цивільної справи № 333/5467/16-ц, згідно до якого підпис, виконаний від імені ОСОБА_7 та розміщений на другому примірнику довіреності від 03.11.2005 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстровано в реєстрі за № 1709, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним про нікчемність довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 03.11.2005 року за реєстровим номером 1709, використав зазначену довіреність для підписання договору іпотеки та ненастання правових наслідків невиконання кредитного договору № КР 64-2007.

На даний час виникла необхідність для отримання тимчасового доступу до належним чином завірених копій документів з подальшим їх вилученням, а саме до матеріалів цивільної справи № 333/5467/16-ц, які на теперішній час перебувають у провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 .

З метою швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме до належним чином завірених копій матеріалів цивільної справи № 333/5467/16-ц, які на теперішній час перебувають у провадженні судді ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , які мають безпосереднє значення для встановлення істини по справі та обставин вчиненого злочину.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 , 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчий, що звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, не зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, не наведено будь-яких доводів на підтвердження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, до яких вимагається тимчасовий доступ, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, тому суд вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001592 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1