У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,-
ВСТАНОВИВ:
Захисник засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення засудженого від відбуття покарання призначеного відповідно до ухвали Тячівського районного суду від 30.06.2016 року.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , від 24.11.2017 року клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» повернуто заявнику та роз`яснено право на звернення з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2018 року, ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , від 24.11.2017 року, якою клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» повернуто заявнику та роз`яснено право на звернення з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок скасовано і призначено новий розгляд у судді першої інстанції.
06 липня 2018 року через канцелярію суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про залишення клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» без розгляду та вирішити дане клопотання без виклику засудженого та захисника.
В судове засідання сторони провадження не зявились.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, закон-ного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі і принцип аналогії закону.
З аналізу положень ч. 2ст. 55 Конституції України, ст.ст.42, 46 КПК України суддя приходить до висновку, що звертатися до судді із клопотанням є правом, а не обов`язком особи, яке використовується на її власний розсуд.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Положеннями КПК України не врегульовано наслідки відмови сторони кримінального провадження від поданого нею клопотання або залишення без розгляду. Водночас, враховуючи, що використання стороною кримінального провадження його прав, наданих чинним законодавством України, у тому числі прав, передбачених КПК України, є його правом, а не обов`язком, який реалізовується ним на його власний розсуд, відмова від поданої скарги ( клопотання) або залишення без розгляду за його клопотанням не призводить до порушення прав та інтересів сторони кримінального провадження , гарантованих Конституцією України та міжнародними договорами України, та не порушує прав та інтересів інших осіб. Оскільки заявник надав клопотання, згідно якого просить залишити клопотання про застосування амністії без розгляду, то суд вважає за можливе залишити дане клопотання без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369,372,539 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про звільнення від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» - залишити без розгляду.
Залишення без розгляду клопотання не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1