1Справа № 335/4252/18 1-кс/335/2966/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280 від 24 лютого 2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до документів, в якому просив надати слідчим слідчої групи СУ ГУНП в Запорізькій області тимчасовий доступ до рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.10.2010 щодо передачі каналізаційного колектору ОСОБА_6 , а токож протоколу, та усієї документації, яка формує матеріали чотирнадцятої позачергової сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 шостого скликання, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, що розцінюється слідчим суддею як не підтримання поданого клопотання та не доведення зазначених у клопотанні обставин, зокрема не доведення підстав, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України.

Отже, неявка слідчого або прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ч. 5 ст. 163 КПК України, що своєю чергою, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, та є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Крім того, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Як вбачається з письмових заперечень ІНФОРМАЦІЯ_3 на клопотання слідчого від 14.05.2018 за № 172, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначає про відсутність документів, які зазначені в клопотанні слідчого, так як документи до ІНФОРМАЦІЯ_3 на зберігання не передавались.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
З огляду на викладене, враховуючи неявку слідчого у судове засідання та не доведення передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України підстав, слідчий суддя, доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 163 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1