Справа № 487/5989/17
Провадження № 1-кп/487/246/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перекладачів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не закінчевся, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), особу обвинувачених, які раніше не судими ( ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і законного джерела доходу, тобто не мають соціально сталих зв`язків за місцем проживання, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є громадянами Грузії, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання яких відомо обвинуваченим, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказував на те, що в клопотанні зазначені лише припущення, які нічим не підтверджені. Просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 підтримала думку захисника.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_12 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на те, що прокурором ризики не обґрунтовані, а в клопотанні зазначені лише припущення, а не наведені докази та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника ОСОБА_12 .

В судовому захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, зазначаючи, що посилання прокурора на такі ризики, як вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на потерпілих, свідків, переховування від суду є необґрунтованими, не доведененими, не підтвердженими відповідними докаказами. Надала суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того у клопотанні зазначила, що у разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою в ухвалі визначити помірний розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_10 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики та вважав доцільним обвинуваченому ОСОБА_8 змінити запобіжний захід на більш м`який.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника ОСОБА_11 .

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалою слідчого судді продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у обвинувачених закінчується 21.07.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємих кримінальних правопорушень, вчинення обвинуваченими злочину середньої тяжкості (ч.3 ст. 185 КК), тяжкого злочину (ч.4 ст. 185 КК) та особливо тяжкого злочину (ч.5 ст. 185 КК), у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених те, що обвинувачені раніше не судими ( ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України), не мають постійного місця роботі і законного постійного джерела доходу, тобто не мають соціально сталих зв`язків за місцем проживання, які б могли їх стримувати за місцем тимчасового проживання, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є громадянами Грузії та не мають постійного місця реєстрації на території України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, місце проживання, номери зв`язку та персональні дані яких відомо обвинуваченими, вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи стійку антисоціальну поведінки та кількість вчинених ними кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинувачених дозволяють застосування у відношенні них вказаного виду запобіжного заходу.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинувачених та їхніх захисників суд не приймає до уваги.
Крім того суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт є необгрунтованим, та не вбачає законних підстав для визначення помірного розміру застави відносно обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 16.09. 2018 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 16.09.2018 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 16.09.2018 року.

Продовжити обвинуваченої ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 16.09.2018 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3