Справа № 521/1238/18
Пр-ня по справі № 1кп/521/520/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ніспорени Р. Молдова, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)01.03.2006 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 2)22.12.2006 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 71 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки; 3)17.08.2010 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України, до штрафу у сумі 1700 гривень; 4)27.0172011 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ст. 71, 72 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у сумі 1700 гривень; 5)27.09.2012 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 6)09.02.2018 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки; у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 29 липня 2017 року приблизно об 11 годині 10 хвилин знаходячись біля будинку № 49 по вул. Ген. Петрова в м. Одесі, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка рухалась по вулиці. Переслідуючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання ланцюжок із золота, що перебував на шиї ОСОБА_5 . Підійшовши до останньої зі спини та несподівано для потерпілої, відкрито викрав, шляхом ривка з шиї ОСОБА_5 ланцюжок із золота, плетіння «бісмарк», довжиною приблизно 80 см., вагою приблизно 15 гр.
Після скоєного, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 7726 гривень.
Крім того, 06 серпня 2017 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні міської клінічної лікарні № 10, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. М. Малиновського 61, забіг у палату № 11, де на лікарняному ліжку знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_6 . Переслідуючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, визначив об`єктом свого злочинного посягання ланцюжок із золота, що перебував на шиї ОСОБА_6 . Наблизившись до останнього, несподівано для потерпілого, відкрито викрав, шляхом ривка з шиї ОСОБА_6 ланцюжок із золота якірного плетіння, вагою приблизно 15 гр.
Після скоєного, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7575 гривень.
Крім того, 11 серпня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні міської клінічної лікарні № 10, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. М. Малиновського 61, проходячи повз процедурний кабінет, який розташований на другому поверсі лікарні та побачивши, що двері до кабінету відкриті, ОСОБА_4 зайшов до кабінету де в нього винник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 . Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав жіночу сумку жовтого кольору, яка була розташована на тумбі біля вхідної двері в кабінет, в якій знаходився мобільний телефон марки «Iphone 6S» в корпусі золотого кольору, із внутрішньою пам`яттю об`ємом 16 Gb, з ІМЕІ - НОМЕР_1 , вартістю 20000 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ВФ «Україна» з номером НОМЕР_2 та інші речі які майнової цінності для потерпілої не мають.
Після скоєного, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 20000 гривень.
Крім того, 31 серпня 2017 року приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись на велосипеді по вулиці Космонавтів в м. Одесі, біля будинку № 29 помітив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка рухалась йому назустріч. Переслідуючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання ланцюжок із золота, що перебував на шиї ОСОБА_8 . Під`їхавши ближче до потерпілої, зрівнявшись з останньою, діючи несподівано для потерпілої, відкрито викрав, шляхом ривка з шиї ОСОБА_9 ланцюжок із золота, плетіння «Кардінал», довжиною приблизно 47 см., вагою приблизно 17 гр.
Після скоєного, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 9770 гривень.

Крім того, 06 вересня 2017 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись на велосипеді по вулиці Бреуса в м. Одесі, під`їжджаючи до будинку № 16, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка рухалась йому назустріч. Переслідуючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання ланцюжок із золота, що перебував на шиї ОСОБА_10 . Під`їхавши ближче до потерпілої та зрівнявшись з останньою, діючи несподівано для потерпілої, відкрито викрав, шляхом ривка з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок, вагою приблизно 5 гр.
Після скоєного, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2603 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним відкритих викрадень майна раніше незнайомих потерпілих, а також таємне викрадення чужого майна з Міської клінічної лікарні № 10, які викладені в обвинувачені. В судовому засіданні, обвинувачений підтвердив дату, час, місце та обставини злочинів, які ним вчиненні та викладені в обвинуваченні. Підтвердив предмети які відкрито та таємно викрав. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не вчиняти.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; та за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 виховувався однією матір`ю, батька не знав. Не одружений, своєї сім`ї не створив, має середню спеціальну освіту, офіційно ніде не працює. Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував. Раніше судимих в сім`ї не має.
Таким чином бідність, не вихованість, відсутність постійної роботи, яка б забезпечували необхідні соціальні потреби, а також небажання змінити своє ставлення до особистого життя, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, та спосіб і обстановка вчинення злочинів свідчать, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною, до якого необхідно застосувати відповідні заходи примусу, що буде полягати у обмеженнях прав і свобод обвинуваченого.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 є суспільно небезпечними оскільки посягають на право власності. Враховуючи обставину яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 в теперішній час засуджений Малиновським р/с м. Одеси 09.02.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Одночасно судом встановлено, що вказаний вирок постановлено після скоєння злочинів обвинуваченим ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню, в зв`язку з чим підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода завдану майну потерпілої ОСОБА_5 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_4 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілою виключно до ОСОБА_4 , як до особи що заподіяла його. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілої.

Заподіяння шкоди майну потерпілої ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Документально потерпілою ОСОБА_5 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 18 000 гривень. Суд вважає за необхідне позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_5 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності.

При цьому суд виходить з того, що потерпіла ОСОБА_5 перенесла певні страждання і болі, у тому числі і у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї. Рухаючись по вулиці Ген. Петрова, у світлий час доби, здійснений напад на неї та відкрите викрадення її майна носило несподіваний та непередбачуваний характер. Наслідками злочину був сильний душевний стрес та страх під час знаходження на вулиці.

Таким чином, при стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої ОСОБА_5 , поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину і після нього, в зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 12 000 гривен моральної шкоди, суд задовольняє в повному обсязі, вважаючи, що дана сума може в повній мірі заповнити моральні страждання які зазнала потерпіла.

При вирішенні цивільного позову, суд також враховує повне визнання обвинуваченим всіх цивільно правових вимог потерпілої.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2018 року більш суворим за цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту етапування до Одеського слідчого ізолятора за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по вказаному кримінальному провадженню, тобто з 13.04.2018 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 до строку покарання, строк знаходження під вартою за попереднім вироком, а саме знаходження під вартою за період з 01.12.2017 року по день етапування з Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» до ДУ «Одеська установа виконання покарань (№ 21)», тобто по 13.04.2018 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень матеріальної шкоди та 12 000 (дванадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Будь-який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати, оскільки останній знаходиться під вартою в зв`язку з засудженням його за вчинення злочину вироком суду.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1