Справа № 182/56/16-к
Провадження № 1-кп/0182/295/2018
У Х В А Л А
Іменем України
08.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження №0000565, №0001152, №0000242, №0001140, №0001348 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187, ст. 395 КК України, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.187, ст.395, 122ч.1 КК України, ОСОБА_4 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 червня 2018 року.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням відповідних зобов`язань.
Прокурор в судовому засіданні просив вирішити питання продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту. Але просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що перебуваючи на свободі, він може вчинити інші кримінальні правопорушення, а враховуючи його репутацію він також може в подальшому ухилитися від суду.
Захисник ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які були враховані раніше судом під час обрання запобіжного заходу та на які постійно посилається прокурор не обґрунтовані. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, місце проживання і реєстрації. До того ж, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою і його провину не доведено у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим.
Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не заперечували проти клопотання прокурора щодо прожовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений раніше судом час, стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також не заперечували проти клопотання прокурора стосовно кожного з них.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, з урахуванням обставин кримінального провадження, відомостей про особу кожного з обвинувачених, вважаю, що клопотання прокурора стосовно обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки раніше обраний стосовно обвинувачених запобіжний захід достатньою мірою забезпечує належну процесуальну поведінку обвинувачених, які сумлінно виконують покладені на них судом, зобов`язання.
Крім того, суд вважає за недоцільне вирішувати питання щодо продовженян строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувуаченого ОСОБА_10 , виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1ст.331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. І вирішення цього питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі. З рішення Європейського суду від 06.12.2007 року, по справі «Попков проти Росії» випливає, що ... підозрюваний, обвинувачений повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо вагомих підстав, що виправдовують його утримання під вартою ... Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого самого мінімального терміну утримання під вартою. Суд також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі Тодоров проти України, відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачувань не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.
Суд приймає до уваги те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, проживав з цивільною дружиною, з якою мав спільні зобов`язання, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків. Суд також приймає до уваги ту обставину, що в судовому засіданні неодноразово оголошувалися перерви у зв`язку з тим, що прокурором не забезпечено явку в судове засідання потерпілого, свідків обвинувачення, не надано обвинуваченим для ознайомлення матеріали кримінального провадження в повному обсязі
Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення або ухилятися від суду є надуманим. Таким чином стороною обвинувачення не наведено жодного вагомого доводу, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України наявні.
Крім того, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 постановлено вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.11.2014 року, який залишено без змін ухвалою судової палати апеляційного суду Миколаївської області від 02.03.2016 року і який набув чинності. Відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 визнаний винним за вчинення злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Зазначений вирок відповідно до матеріалів особової справи обвинуваченого звернуто до виконання.
За таких обставин, на даний час обвинувачений ОСОБА_3 фактично відбуває покарання за вище вказаним вироком суду, у зв`язку з чим клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляід тримання під вартою не підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою.
Обрати стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний у вигляді домашнього арешту.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,наступні обов`язки:
1. Не відлучатися в період час у з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , для обвинуваченої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 - без дозволу суду;
2. З`являтися за викликами до суду;
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
Визначені обов`язки, покладаються на обвинувачених на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 06 серпня 2018 року.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Дніпропетровської УВП Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).
Копію ухвали для контролю в частині дії запобіжного заходу стосовно обвинувчаених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 направити начальнику Нікопольського ВП для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1