Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 611/617/12
Провадження № 1/280/8/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2013 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Янчук В.В.

при секретарі - Кумечко С.М.

за участю прокурора Колкова А.В.

потерпілої - ОСОБА_1

підсудного - ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором ТОВ Фрукт Ексім, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

- за ч.2 ст. 286 КК України ,

в с т а н о в и в :

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 12.10.2011 року близько 10 год 46 хв. , керував власним , технічно справним автомобілем НОМЕР_1, та на передньому пасажирському сидінні перевозив пасажира ОСОБА_4 Рухаючись вказаним транспортним засобом по лівій смузі на 104 км +200 м. автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Києва, поблизу м. Коростишів, Житомирської області, водій ОСОБА_2 при виникненні йому небезпеки для руху , яка з його слів була створена йому водієм невстановленого попутного автомобіля, шляхом виконання маневру перестроювання з правої смуги на ліву, в порушення вимог п.10.1 ПДР України змінив напрямок руху свого автомобіля ліворуч, в бік розділювальної смуги , не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників руху. Рухаючись в подальшому по розділювальній смузі та не маючи попереду жодних перешкод для руху ОСОБА_2 в порушення вимог п.12.3 ПДР, негайних заходів для зменшення швидкості не вжив, та не вибрав безпечної швидкості з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до заносу автомобіля, яким він з розділювальної смуги виїхав за межі проїзної частини в правий кювет, де скоїв наїзд на дерево.

Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа 2,3,4,5,6,7,8,9 по середньо-ключичній лінії, зліва 2,3,4,5,7,8,9 по середньо-ключичній лінії на внутрішній поверхні мяких тканин голови в лобній ділянці більше справа, крововиливу в проекції забійної рани, забійної рани на лобі більше справа, забійної рани в області нижньої губи, відкритого перелому справа обох кісток гомілки, закритого перелому стегнової кістки справа, відкритого перелому лівого стегна, садна в області грудної клітини зліва, в області правого плеча, в області правого стегна з внутрішньої поверхні, в області лівої гомілки з внутрішньої поверхні, множинних саден обличчя, садна-подряпини в лопатковій області справа, 2 ран в області колінного суглобу справа, а також рідкого стану крові, нерівномірного кровонаповнення внутрішніх органів, точкових крововиливів в серозні оболонки, набряку легень мозку, які знаходяться в прямому причинному звязку з його смертю, яка настала 12.10.2011р. в Коростишівській ЦРЛ.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п10.1, 12.1, 12.3 ПДР України знаходиться в прямому причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_2 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

По завершенню судового слідства прокурором заявлено клопотання про направлення на додаткове розслідування кримінальної справи. В обгрунтування заявленого клопотання прокурор вказав на те, що в ході судового слідства було проведено судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу № 6787/6788/12-52 від 18.01.2013 року, згідно висновку якої водій ОСОБА_2 з моменту виникнення у нього небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом застосування екстренного гальмування керованого ним автомобіля Toyota RAV 4 попередити зіткнення із невстановленим автомобілем Opel. В діях ОСОБА_2 не вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР. Причиною виникнення ДТП є маневрування невстановленого автомобіля Opel Omega з правої смуги руху в ліву, тобто на смугу руху автомобіля Toyota RAV 4, що з технічної точки зору не узгоджується з вимогами п. п. 10.1, 10.3 ПДР. Разом з тим вихідні дані, взяті за основу при проведенні експертизи, не узгоджуються з іншими, дослідженими в ході провадження у справі доказами. Зокрема, поза увагою експертів КНДІСЕ залишилися показання свідка ОСОБА_5, які зазначені у розділі Вихідні дані висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, як - невстановлений автомобіль Opel Omega змінив напрямок руху та підрізав керований ОСОБА_2 автомобіль Toyota RAV 4 в той час, коли останній вже майже зрівнявся з автомобілем Fiat під керуванням ОСОБА_5 А тому дані показання свідка є доцільно оцінювати в сукупності з протоколом відтворення обстановки і обставин події, проведеного за участю даного свідка, де останній на місці показав, що автомобіль Toyota RAV 4 до початку зміни невстановленим автомобілем Opel Omega напрямку руху більш як на половину кузова випереджав автомобіль Opel Omega. Вказані розбіжності суперечать п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті у випадку наявності різних даних про обставини ДТП висновок експерта має бути наданий щодо кожного з варіантів окремо. Крім того під час судового розгляду кримінальної справи встановлено неправильність та неповноту досудового слідства у кримінальній справі, яка полягає у наступному: відтворення обстановки і обставин ДТП за участю ОСОБА_2 (а.с. 89-91) проведено на смузі руху автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Житомира, не в тій обстановці та за умов, які мали місце під час ДТП 12.10.2011р; не встановлено безпосереднього учасника ДТП водія автомобіля Opel Omega зеленого кольору, не вирішено питання щодо наявності в його діях ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не проведено жодної слідчої дії за його участю, що свідчить про однобічність та необєктивність досудового слідства і відповідно про невиконання органом досудового слідства вимог ст. ст. 22, 64 КПК України 1960 року. Не встановлено та не допитано усіх свідків ДТП 12.10.2011р. за участю ОСОБА_2 В ході судового розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_6, показання якого мають розбіжності щодо показань інших свідків, підсудного щодо розташування автомобіля Toyota RAV 4 по відношенню до автомобілів Opel Omega, Fiat. Не було усунуто суперечності між показаннями основного свідка у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо обстановки і умов, в яких відбувалась ДТП, а також швидкості транспортних засобів-учасників ДТП, зокрема, органом досудового слідства не проведено жодної очної ставки. Вищевказані недоліки досудового слідства у своїй сукупності становлять таку неповноту і неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута під час судового розгляду кримінальної справи. Просив матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України направити на додаткове розслідування під час якого провести всі необхідні слідчі дії з метою повного, всебічного та обєктивного встановлення усіх обставин ДТП , що мала місце 12.10.2011 року за участі ОСОБА_2

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1, підсудний ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 заперечили щодо даного клопотання про направлення справи на додаткове розслідування.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи, докази здобуті в ході досудового слідства, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунена в судовому засіданні.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за №2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22,64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо).

Виходячи з вимог кримінально - процесуального закону істотним порушенням кримінально - процесуального закону є таке порушення, яке перешкодило слідчому об'єктивно, повно та всебічно розслідувати справу, зібрати докази на підставі та в порядку, передбаченому КПК України, винести законне та обґрунтоване рішення.

Так, в ході судового слідства за результатами дослідження обставин справи шляхом допиту підсудного, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та дослідження письмових матеріалів справи встановлено :

- відповідно до показів в судовому засіданні підсудного ОСОБА_2 вбачається, що свою вину в вчиненні інкримінованого злочину останній не визнав, та вказав, що 12.10.2011 р. разом з братом їхали до м. Київ. Між 103 і 104 км він рухався в лівій смузі руху зі швидкістю 100-110 км/год. та наближався до автомобіля Opel Omega, який рухався в тому ж напрямку руху тільки в правій полосі, з меншою швидкістю руху чим його автомобіль. Попереду автомобіля Opel Omega здійснював рух автомобіль Fiat. Наздогнавши автомобіль Opel Omega він почав випереджувати його , а водій автомобіля Opel Omega не вмикаючи лівий покажчик повороту різко повернув вліво в його смугу руху. З метою уникнення зіткнення з автомобілем він вивернув в ліво. А в подальшому продовжив рух вскочивши переднім лівим колесом в лоток для водовідведення, а автомобіль Opel Omega зайняв його сторону руху (ліву) та став випереджати автомобіль Fiat. Потрапивши двома колесами в лоток для водовідведення він намагався вирівнювати свій автомобіль, але автомобіль був некерований . Лівою стороною автомобіля він їхав по газоні і тоді його автомобіль викинуло в кювет праворуч через 2 смуги руху. Причиною викиду автомобіля в кувет на його думку є різний коефіціент щеплення коліс праві їхали по асфальту, а ліві колеса їхали по лотку для водовідведення . Вказує, що його вини у інкримінованому злочині немає, так як причиною даної дорожньо транспортної пригоди було недотримання водієм автомобіля Opel Omega ПДР України під час перестроювання. Крім того відтворення обстановки та обставин подій за його участі було проведено не в тих умовах з віражом в іншу сторону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що рухаючись по обїздній дорозі зі швидкістю 80-90 км/год по правій смузі руху, в ліве дзеркало побачив, що за ним їхало 2 автомобілі . Автомобіль Opel рухався з ближнім світлом фар в правій смузі руху , а автомобіль Toyota рухався в лівій смузі руху і наздоганяв його ( автомобіль ОСОБА_5В.), в подальшому побачив, що автомобіль Opel почав здійснювати обгін з правої смуги руху на ліву без ввімкнених поворотів, він як підрізав автомобіль Toyota який зрівнявся вже майже з ним. Витиснувши автомобіль Toyota на острівок безпеки, він зменшив швидкість, Opel обігнавши його та не збавляючи швидкість зник. В послідуючому автомобіль Toyota занесло на острівку безпеки та останній на відстані 2 корпуси від його автомобіля перпендикулярно вилетів на праве узбіччя і вдарився в дерево. Toyota пролетіла перед його автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказав, що їхав разом в автомобілі з ОСОБА_5 хто їхав за ними та самої подій не бачив, а лише вказав, що бачив як автомобіль Toyota випередив їх автомобіль, по діагоналі зїхав в кювет і вдарився в дерево.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що в 2011 році їхав в м. Київ, по обїздній дорозі, в правій смузі руху, його по лівій смузі обігнав автомобіль Toyota сріблястого кольору. В правій смузі ще їхали автомобілі червоного та зеленого кольору , а в лівій Toyota. Автомобіль Toyota вже зрівнявсь з машиною зеленого кольору і та машина- Opel Vectra різко звернула вліво, від чого Toyota стала ближче звертати до середини та тому її викинуло. Автомобіль Toyota вилетів за двома машинами перед ним, з розподільчої смуги між його автомобілем та автомобілем червоного кольору. Відстань між автомобілями була більше 100м.

Відповідно до висновку судово транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 6787/6788/12-52 від 18.01.2013 року Київського науково- дослідного інституту судових експертиз слідує, що в даній обстановці водій ОСОБА_2 з моменту виникнення у нього небезпеки для руху не мав технічної можливості застосуванням екстренного гальмування керованого ним автомобіля Toyota попередити зіткнення з невстановленим автомобілем Опель. Водій автомоблія Toyota ОСОБА_2 не мав технічної можливоті попередити зіткнення з невстановленим автомобілем Opel, діями передбаченими у вимогах ПДР, а після втрати керованості автомобіля Toyota не мав технічної можливості уникнути виїзду за межі проїзної частини дороги, у тому числі подальшого зіткнення з перешкодою деревом, то в діях водія автомобіля Toyota ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці невідповідностей вимогам ПДР з технічної точки зору не вбачається в тому числі і невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР. Причиною виникнення даної ДТП є маневрування невстановленого автомобіля Opel з правої смуги руху в ліву, тобто на смугу руху автомобіля Toyota, що з технічної точки зору не узгоджується з вимогами п.п.10.1., 10.3. ч. 1 ПДР. (Т.2. а.с. 72-92).

Органом досудового слідства під час його провадження істотно порушені вимоги кримінально - процесуального закону.

Відповідно до ст. 22 КПК України слідчий зобовязаний вжити всі передбачені законом міри для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини , що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Так, відтворення обстановки і обставин ДТП за участю ОСОБА_2 (Т.1 а.с. 89-91) проведено на смузі руху автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Житомира з заокругленням вправо, однак ДТП 12.10.2011 відбулась на 104 км автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Києва, з заокругленням дороги вліво, що є порушенням вимог ст. 194 КПК України 1960 року . Зокрема та вказану обставину в ході судового слідства вказував і сам ОСОБА_2

Враховуючи специфіку судового розгляду кримінальних справ, суд позбавлений можливості провести ряд оперативно-розшукових заходів, спрямованих на встановлення автомобілів, що могли брати участь у зазначеному ДТП та їх водіїв, встановлення свідків даної ДТП. А в ході досудового слідства не встановлено безпосереднього учасника ДТП водія автомобіля Opel Omega зеленого кольору, не проведено жодної слідчої дії за його участю та не прийнято будь -яких процесуальних рішень з даного приводу.

В ході досудового слідства не був встановлений свідок ОСОБА_6 , та з ним не було проведено жодної слідчої дії . Покази дані ним в ході судового слідства мають розбіжності з показаннями свідка ОСОБА_5 щодо розташування автомобіля Toyota по відношенню до автомобіля Fiat та Opel Omega під час ДТП до зїзду автомобіля Toyota в кувет.

Не були усунуті розбіжності ( шляхом проведення слідчих дій очних ставок) в показаннях ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що відображені в протоколах відтворення обстановки та обставин подій за участі вказаних осіб щодо обстановки та умов в яких відбувалась дорожня транспортна пригода, зміни невстановленим автомобілем Opel напрямку руху. (Т.1, а.с. 89-91, 107-110).

Не встановлено та не допитано інших свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема на які вказував і сам ОСОБА_2 автомобіль Нива бежевого кольору (Т.1 а.с. 69).

Зазначені вищевикладені обставини не були виконані, з'ясовані та встановлені під час досудового слідства, що призвело до неповноти та неправильності, які неможливо усунути у судовому засіданні, оскільки для їх усунення потрібні слідчі та інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів та провадження дій у такому обсязі, виконання яких неможливо з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду.

Згідно ст. 22 КПК України слідчий не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого.

Згідно ст. 16-1 КПК України на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві слідчим органам.

Суд в судовому засіданні позбавлений можливості з дотримання процесуальної природи судового розгляду, а також характеру та об'єму проведення вказаних слідчих дій, усунути вказані порушення вимог закону, належним чином провести збирання доказів, навіть на підставі положень ст. 315-1 КПК України (надання судових доручень), оскільки такі доручення можуть бути надані лише з метою уточнення та перевірки вже здобутих доказів, а не з ціллю збирання нових доказів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.10.2011р. настала сметь ОСОБА_4, органом досудового слідства істотно порушені вимоги кримінально-процесуального законодавства під час розслідування даної справи , неповно, поверхнево та однобічно досліджені обставини справи.

З врахуванням вищевикладених доводів, суд приходить до висновку, що зазначені доводи, що стали підставою повернення справи на додаткове розслідування унеможливлюють постановити законний та обгрунтований вирок та свідчать про неповноту та однобічність досудового слідства.

На підставі викладеного, клопотання прокурора, підлягає до задоволення, а кримінальна справа стосовно ОСОБА_2 направленню прокурору Житомирської області для організації додаткового розслідування.

Під час додаткового розслідування необхідно провести слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи, з'ясувати обставини, що як викривають обвинуваченого у вчиненні злочину, так і виправдовують його, згідно вимог закону про допустимість та достатність доказів прийняти рішення по справі.

Керуючись ст. 16-1,22, 64, 281 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору Житомирської області для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній- підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляцію до Апеляційного суду Житомирської області.

Головуюча В.В.Янчук