Справа № 303/8837/13-к
Провадження № 1-кп/303/123/18
ряд. стат. звіту № 41
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2013 року за № 0000274, по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс-марихуану, загальною вагою 22,2319 грам та порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору вагою 0,0432 грам, яка в своєму складі містить психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін загальною вагою 0,0432 грам.
Після цього, 08 листопада 2013 року, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, незаконно, з метою збуту, вказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (марихуани) вагою 22,2319 грам, упакованого в прозорий поліетиленовий пакет та порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору вагою 0,0432 грама, яка в своєму складі містить психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін, загорнутої в згорток фольги, переніс до приміщення магазину «АВС», який розташований за адресою м.Мукачево, вул.Тімірязєва, 43 «г», в якому знаходиться кафе-бар і який являється місцем масового перебування громадян, де цього ж дня, тобто 08.11.2013 року, приблизно о 17 год. 15 хв., зустрівся із ОСОБА_10 , якому біля будівлі вказаного магазину, незаконно, збув вказану кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (марихуани) вагою 22,2319 грам, після чого повернувся у приміщення кафе-бару, де збув ОСОБА_10 загорнуту в згорток фольги порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору вагою 0,0432 грам, яка в своєму складі містить психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін, за що отримав від останнього гроші в сумі 800 гривень.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, незаконно, повторно, з метою збуту, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі придбав порошкоподібну речовину світло-коричневого кольору, вагою 0,2346 грам, яка містить 18,8292 вагових % - 0,0441 грам психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, яку умисно, незаконно, повторно, з метою подальшого збуту, зберігав у стелажі тумбочки для телевізора в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , по місцю свого проживання, до 19 год. 30 хв. 08.11.2013 року, до моменту виявлення вказаної кількості психотропної речовини працівниками міліції під час проведення санкціонованого обшуку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, та пояснив, що жодного злочину він не вчиняв, ніякі наркотичні засоби він не зберігав і їх нікому не збував. В же майже п`ять років він змушений доводити свою невинуватість, однак сторона обвинувачення намагається різними методами притягнути його до відповідальності. 08.11.2013 року він дійсно знаходився в кафе «Гелена» в м.Мукачево, де разом з своїми друзями відпочивали, пили пиво. В цей день йому телефонували різні незнайомі особи, думає, що це умисно було спровоковані дзвінки, щоб пізніше підтвердити телефонні з`єднання абонентів. Перебуваючи в кафе, він через якийсь час вийшов на вулицю, де до нього підійшов якийсь хлопець і попросив сигарету. Пригостивши його сигаретою він хотів відійти, але той хлопець знову звернувся до нього і попросив запальничку. Коли він підпалював останньому сигарету, підбігли троє осіб в цивільному одязі, які застосували до нього фізичну силу, заламали руки і повалили на землю, почали наносити йому численні удари. На це з приміщення кафе вийшли його друзі, але вищевказані особи, які наносили йому удари, представилися працівниками міліції, тому друзі нічого не робили. Коли його повалили на землю, троє осіб сиділи на ньому і тримали його, хтось з них в цей час засунув йому в задню кишеню штанів гроші. Через деякий час приїхав експерт і почав його оглядати, при цьому було встановлено, що на його руках жодних слідів немає. Під час огляду із кишені його штанів вийняли гроші, частина з них була на землі. Вибравши з тих грошей потрібні їм купюри його заштовхали в автомобіль і спочатку везли в м.Ужгород, однак повернулися в м.Мукачево, де його помістили в ізолятор тимчасового тримання. Там він знаходився два дні, після чого його знову відвезли в м.Ужгород і обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Щодо виявлення наркотичних засобів під час обшуку в будинку по місцю його проживання пояснити нічого не може, присутнім під час обшуку не був, ніякі наркотичні засоби вдома не зберігав.
В зв`язку з цим обвинувачений просить визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і виправдати його.
Захисник обвинуваченого просив виправдати свого підзахисного, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував та доводив обставини пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України.
Перевіривши і дослідивши всі матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні за обставин, вказаних в обвинувальному акті.
Зокрема, прокурор, як на докази вини обвинуваченого, посилається на покази свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала суду, що вона була присутньою, коли в неї вдома, де вона проживає разом з сином обвинуваченим по справі, проводили обшук працівники міліції. 08.11.2013 року її син ОСОБА_7 вийшов з дому, сказавши, що йде гуляти. Біля 19 год. 30 хв. до неї прийшли хлопці і повідомили, що сина побили. Вона хотіла негайно піти до сина, але в цей час в її помешкання увірвалися 6 чоловік, які представилися працівниками міліції з м.Ужгород, і сказали, що хочуть провести обшук. Пам`ятає, що один з них представився ОСОБА_14 , з ними були двоє понятих, її ознайомили з постановою про надання дозволу на проведення обшуку. Під час проведення обшуку один з міліціонерів зайшов в кімнату сина без понятих, закричав, що щось знайшов, інші почали в той час бігати по квартирі. Вона бачила, як один з них кладе згорток за дверну коробку, понятий ОСОБА_15 вдарив його по руці і сказав, що так не буде. В результаті вони забрали мобільний телефон, щось писали та просили одяг для ОСОБА_16 , при цьому в протоколі не надавали їй дозволу писати ніякі зауваження. Вона неодноразово була понятою, тому знає, як проводяться обшуки, працівники міліції в той час вели себе зухвало. Згорток хотіли підкласти, але в них не вийшло цього зробити. Під час проведення обшуку були 4 працівники міліції, поняті знаходилися тільки в коридорі, а працівники міліції ходили самі по кімнатах. Понятим в той час нічого не роз`яснювали. На місці пакет не зважували, упакували мобільний телефон, картки, а пакет ні. Це все було в кімнаті ОСОБА_16 , куди до нього заходили товариші. Коли вона вийшла до ОСОБА_16 , його вже там не було, забрали його до Мукачівського МВ. Очевидці їй говорили, що ОСОБА_16 в кишеню намагалися покласти грошові кошти, частина грошей були на землі.
Коли вона прийшла до ОСОБА_17 , в ОСОБА_16 була розбита голова, вона попросила його оглянути, пізніше йому було призначено лікування.
Таким чином, даний свідок обвинувачення не тільки не підтвердив жодну з обставин, зазначених в обвинувальному акті, а і вказав на ряд порушень з боку працівників міліції під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_12 показав суду, що він майже нічого не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Він був присутнім при поміченні грошових коштів, підписав протокол, зауважень до нього не давав. Їздив в той час він в м.Мукачево, біля замку. Бачив там ОСОБА_16 , здається був при його затриманні. Всі протоколи, які він підписував, дійсні, де саме їх підписував, не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що він працює юрисконсультом відділу правового забезпечення ГУНП в Закарпатській області. В 2013 році працював оперативним уповноваженим ВБНОН УМВС України в Закарпатській області.
В той час до відділу надійшла інформація про те, що ОСОБА_7 займається збутом наркотичних засобів, про що було внесено відомості до реєстру, підібрано особу, яка погодилася співпрацювати з ними, і в листопаді було проведено оперативну закупку із застосуванням аудіо- та відеофіксації. Після того, як ОСОБА_7 збув легендованій особі наркотичні засоби, його було затримано. З інформацією відносно збуту наркотичних засобів до них у відділ завернулася саме легендована особа. Оперативна закупка була проведена в м.Мукачево по вул. Тімірязева. Під час затримання обвинуваченого було вилучено помічені грошові кошти, суму не пам`ятає. Вилучені гроші співпали з тими, які були вручені легендованій особі. Де саме помічалися грошові купюри та передавалися закупнику, та які поняті були присутні під час проведення даних слідчих дій, він не пам`ятає.
ОСОБА_7 затримували оперативні працівники, чи був під час затримання, не пам`ятає. Операцією керував ОСОБА_18 начальник БНОН. Легендована особа пізніше видала наркотичні засоби, але де саме, не пам`ятає. Під час проведення обшуку в обвинуваченого він не був, чи зважували наркотичні засоби перед упакуванням він не пам`ятає.
Аналізуючи покази даного свідка суд приходить до висновку, що до них слід віднестися критично, оскільки свідок на момент проведення оперативної закупки був працівником міліції, приймав участь у проведенні негласної слідчої дії і є зацікавленим у наданні таких показів, які виправдовують дії оперативних працівників. Крім того, даний свідок не пам`ятає ряд обставин, які мають значення для справи, а щодо зберігання обвинуваченим наркотичних засобів за місцем свого проживання взагалі нічого не показав, так як присутнім під час обшуку не був.
Таким чином, допитані в судовому засіданні свідки обвинувачення не підтвердили суду жодну із обставин висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, їх покази не можуть бути взятими до уваги, як належні і допустимі докази, що вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті.
Крім вказаних свідків, сторона обвинувачення заявляла клопотання про допит інших свідків, які судом неодноразово викликалися в судове засідання. Зокрема, прокурором було заявлено клопотання про виклик свідків ОСОБА_10 (легендовану особу), ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Після кількох викликів прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , інші свідки за клопотанням прокурора викликалися до суду шляхом направлення їм судових повісток 16 разів, жодного разу до суду не з`явилися. До свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_26 за клопотанням прокурора суд застосовував привід через органи поліції, однак привід не виконано, явку свідків в судові засідання не забезпечено. Крім того, незважаючи на неодноразові клопотання прокурора про відкладення розгляду справи для забезпечення в судове засідання свідка ОСОБА_10 , який є легендованою особою, явка останнього до суду прокурором забезпечена не була.
При цьому суд враховує, що прокурор не тільки не забезпечив прибуття в судове засідання свідків обвинувачення, про допит яких заявляв клопотання, як цього вимагає ч.2 ст. 327 КПК України, а і сам неодноразово не з`являвся в судові засідання, про що було повідомлено прокурора Закарпатської області.
Крім показів вищевказаних свідків, допитаних в судовому засіданні, стороною обвинувачення надано ряд письмових та речових доказів, які досліджені в судовому засіданні.
Разом з тим, проаналізувавши докази, надані прокурором в судовому засіданні, та надаючи їм оцінку з точки зору допустимості, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути враховані при ухваленні вироку, оскільки є недопустимими.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Зокрема, як на доказ вини обвинуваченого, прокурор посилається на рапорт оперуповноваженого СБНОН ОСОБА_13 від 05.08.2013 року, згідно якого ним отримано оперативну інформацію про незаконний збут наркотичних засобів двома братами на ім`я ОСОБА_29 та ОСОБА_30 (т.2 а.с. 138); рапорт чергового ГУМВС про отримання та реєстрацію рапорту співробітника міліції щодо проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого (т.2 а.с. 140); рапорт старшого оперуповноваженого ВБНОН за результатами проведеного обшуку (т.2 а.с. 141).
Відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Таким чином, рапорти працівників міліції не є процесуальними джерелами доказів, а тому вищевказані документи не приймаються судом до уваги як належні і допустимі докази у справі.
Відповідно до протоколу обшуку від 08.11.2013 року (т.2 а.с. 142-146), слідчим в присутності понятих проведено обшук в кімнаті, в якій проживає ОСОБА_7 . Під час проведення даної слідчої дії виявлено 8 сім-карт для мобільного телефону різних операторів мобільного зв`язку; згорток фольги, в якому знаходиться біла порошкоподібна речовина, схожа на психотропну речовину «метамфетамін», вагою близько 2 грами; пусту коробку з-під сірників із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору, подрібненої, з виду схожої на марихуану; два згортки паперу, в середині яких знаходиться насіння схоже візуально на насіння рослини коноплі; два телефони, один марки «Моторола» С 980 сірого кольору з пошкодженою середньою кнопкою, та один телефон марки «Моторола» сірого кольору розкладний (не робочий); предмет чорного кольору, схожий на телескопічну палку. Перераховане в протоколі обшуку вилучено та опечатано в пакет експертної служби № 2018746, 1762511, 1953716.
Даний протокол обшуку підписано понятими та слідчим, який проводив обшук. Разом з тим, протокол підписано ОСОБА_31 , який не зазначений як учасник вказаної слідчої дії. З протоколу вбачається, що обшук проведено тільки одним слідчим в присутності понятих, однак, як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_32 , в приміщенні під час обшуку були кілька працівників міліції, відомості про яких в протоколі не зазначені. Протокол обшуку не містить інформації про адресу приміщення, в якому проводився обшук, кому дане приміщення належить, ким обвинуваченому доводиться ОСОБА_11 , якій було пред`явлено ухвалу слідчого судді, у який спосіб визначена вага речовини, якщо зважування не проводилося.
Крім того, як показав в судовому засіданні свідок захисту ОСОБА_32 , який під час проведення обшуку був понятим, працівники міліції самі, без понятих, ходили по кімнатах, щось знайшли в кімнаті обвинуваченого і винесли звідти, при цьому поняті в той час в кімнаті не перебували, де саме знаходилися знайдені працівниками міліції речі, він не знає. Покази даного свідка повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_11 і вказують на те, що під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого працівниками міліції грубо порушено вимоги закону. Все це ставить під сумнів законність та обгрунтованість вказаної слідчої дії в цілому, в зв`язку з чим вищевказаний протокол обшуку не приймається судом до уваги як допустимий доказ у справі.
Згідно висновку експерта № 18/553 від 19.11.2013 року, представлена на експертизу порошкоподібна речовина світло-коричневого білого кольору в згортку з фольги, що була виявлена 08.11.2013 року в кімнаті квартири АДРЕСА_2 по місцю проживання ОСОБА_7 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Відсотковий вміст метамфетаміну становить 18,8292 ваг.%, маса метамфетаміну у 0,2346 г наданої на експертизу порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору 0,0441 г.
Представлені на експертизу залишки речовини рослинного походження в коробці з-під сірників, що була виявлена 08.11.2013 року в кімнаті по місцю проживання ОСОБА_7 містяться сліди особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс (марихуана). Встановити масу слідів канабісу у наданій на експертизу сірниковій коробці не можливо, в зв`язку з тим, що їх величина знаходиться за межею чутливості наявних у відділі аналітичних ваг «AXIS» (точність до 0,0001 г).
Насіння, виявлене у двох паперових згортках 08.11.2013 року є плодами (насінням) рослини коноплі і наркотичним засобом не є. Маса плодів (насіння) коноплі 0,6875 г. та 0,2274 г.
Оскільки згідно вказаного експертного висновку об`єктом дослідження є предмети, вилучені під час проведення обшуку, який в свою чергу проведено з порушенням закону, результати такого висновку також не можуть прийматися судом до уваги як допустимий доказ у справі. Крім того, зазначені у вказаному висновку відомості щодо описання наданої на дослідження речовини не узгоджуються з даними протоколу обшуку, оскільки під час обшуку вилучалась речовина білого кольору, а на дослідження направлено речовину світло-коричневого кольору.
Як на докази вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення посилається на ряд протоколів, складених за результатами проведення негласних слідчих дій.
Так, відповідно до наданого прокурором протоколу про результати зняття інформації з каналів зв`язку від 08.11.2013 року оперуповноваженим СБНОН Виноградівського РВ ОСОБА_33 на підставі ухвали Апеляційного суду № 01937 від 23.10.2013 року проведено зняття інформації з каналів зв`язку за 08.11.2013 року. Даним протоколом зафіксовано телефонні розмови громадян ОСОБА_34 та «Ч 1», які мали місце 08.11.2013 року в 11 год. 49 хв., 13 год. 00 хв., 15 год. 01 хв., 15 год. 56 хв., 16 год. 47 хв. та 16 год. 53 хв. При цьому, хто такі ОСОБА_34 та «Ч 1», чию саме розмову зафіксовано, в протоколі не зазначено. Крім того, в протоколі не зазначено, на підставі чого дану негласну слідчу дію проводив працівник оперативного підрозділу, а не слідчий, хто йому надавав таке доручення, в протоколі не зазначено.
Згідно протоколу по результати, зняття інформації з аудіо- відеоконтролю від 08.11.2013 року, оперуповноваженим СБНОН Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_13 , на підставі ухвали № 02006т від 04.11.2013 року, за участю працівника УОТЗ із застосуванням технічних засобів проведено зняття інформації з аудіо- відеоконтролю в період з 16:58 по 17:23 08.11.2013 року. В протоколі зафіксовано, як 08.11.2013 року зустрілися громадяни № 1 та № 2, однак, що це за особи, не вказано, жодних додатків до даного протоколу не додано.
Відповідно до протоколу помічення грошових коштів від 08.11.2013 року, оперуповноваженим СБНОН Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_33 , в присутності понятих, було помічено грошові кошти на загальну суму 800 гривень, а саме 7 (сім) купюр номіналом по 100 гривень, та дві купюри номіналом по 50 гривень, які помічені спеціальним люмінесцентним барвником з обох сторін, посередині та краям кожної з банкнот, за допомогою кісточки нанесено спеціальний люмінесцентний барвник у вигляді порошку жовтого кольору, який в ультрафіолетових променях після обробки висвічує жовтим кольором. Після того вказані грошові банкноти поміщено до пакету, який опечатано.
Також, для виготовлення контрольної помітки, середину окремого аркушу паперу білого кольору оброблено таким самим спеціальним люмінесцентним барвником у вигляді порошку жовтого кольору, який в ультрафіолетових променях після обробки висвічує жовтим кольором. Вказаний аркуш паперу окремо поміщений до спецпакету № 1143740 та опечатано.
До протоколу додано ксерокопії грошових купюр на двох аркушах, на кожному з яких містяться по два підписи без зазначення прізвища осіб, що їх підписали. Дані підписи схожі на підписи понятих, що містяться в протоколі, відповідно копії не підписані ні слідчим, ні оперуповноваженим, які проводили помічення коштів. Вказані ксерокопії не зазначені як додаток до протоколу, а в самому протоколі відсутні відомості про якісь додатки до нього.
Крім того, як зазначено в протоколі, складений він на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.10.2013 року та доручення від 05.11.2013 року процесуального прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 .
Згідно протоколу вручення технічних засобів від 08.11.2013 року, старший слідчий СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_35 за участю оперуповноваженого СБНОН Виноградівського РВ УМВС ОСОБА_33 , в присутності понятих, вручив громадянину ОСОБА_10 спеціальний технічний засіб «Сафарі» та роз`яснив правила користування врученим спеціальним технічним засобом. Дану негласну слідчу дію також, як вбачається з протоколу, було проведено на виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.10.2013 року та доручення від 05.11.2013 року процесуального прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 .
При цьому, даний протокол складений в м.Мукачево о 16 год. 40 хв., в присутності тих же самих понятих, які приймали участь у поміченні грошових коштів того ж дня о 15 год. 20 хв. в м.Ужгород.
Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 08.11.2013 року зафіксовано факт вручення особі під вигаданими установчими даними ОСОБА_10 , в м.Мукачево по вул. І.Зріні, в паперовому конверті грошові кошти на загальну суму 800 гривень, а саме 7 (сім) банкнот номіналом по 100 гривень та 2 (дві) банкноти по 50 гривень, які перед врученням розпаковані з конверту. Вказані грошові кошти ОСОБА_10 покладено в кишеню, після чого останній відправився в напрямку вул. Тімірязева на зустріч із особою ОСОБА_7 .
В процесі даної слідчої дії також ОСОБА_10 , знаходячись в м.Мукачево, по вул. І.Зріні, в присутності понятих з кишені куртки видав згорток фольги, в якому загорнута порошкоподібна світло-коричневого кольору речовина, пояснивши, що вказану психотропну речовину «метамфетамін» він придбав у ОСОБА_7 . Також з кишені куртки ОСОБА_10 в присутності понятих добровільно видав прозорий поліетиленовий пакет, наповнений подрібненою сухою речовиною рослинного походження зеленого кольору, пояснивши, що це наркотичний засіб «марихуана», який придбав у ОСОБА_7 . За вказані наркотичні засоби, як пояснив ОСОБА_10 , він передав гроші ОСОБА_36 на прізвисько « ОСОБА_37 » в сумі 800 гривень, надані для закупки. Поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору та згорток фольги із порошкоподібною речовиною вилучено та упаковано в два спецпакети.
Аналізуючи та надаючи оцінку вищеперерахованим протоколам, складеним за результатами проведених негласних слідчих дій, суд приходить до наступного висновку.
Так, у відповідності до ч.6 ст. 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи.
У відповідності до п. 3.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 №114/1042/516/1199/936/1687/5, порядок надання доручень на проведення негласної слідчої (розшукової) дії встановлюється цією Інструкцією.
У відповідності до вказаної Інструкції оперативні підрозділи мають право проводити негласні слідчі (розшукові) дії лише на підставі доручення.
У відповідності до ч.3 ст. 246 КПК України рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.
Виходячи з аналізу вказаних норм доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, як процесуальний документ, може виноситись (прийматись) лише після прийняття відповідного рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Тобто, доручення оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, як процесуальна дія, виходячи із видів негласних слідчих (розшукових) дій, потребує попереднього дозволу суду (слідчого судді).
У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
В ч. 2 ст. 87 КПК України викладено підстави, за наявності яких суд зобов`язаний визнати доказ недопустимим, а саме: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов. На вказані обставини наголошено в п.3 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 р., відповідно до якого "визнаватися допустимими і використовуватись як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства".
На підставі аналізу положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, Конституційний Суд України прийшов до висновку, що "обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо" (п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України "12-рп/2011 р).
Тобто, для того, щоб суд мав можливість перевірити доказ на предмет його допустимості, в матеріалах кримінального провадження мають бути також наявні Ухвали про надання дозволу на проведення конкретної негласної слідчої (розшукової) дії, з яких у встановленому законом порядку уповноваженими особами знятий гриф таємності.
Дане твердження відображене в рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.03.2015 р. у справі №5-747км15 стосовно ОСОБА_38 , у справі № 5-229км15 стосовно ОСОБА_39 , у справі № 5-1200км стосовно ОСОБА_40 .
Враховуючи засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини (п.10 ч.1 ст. 7 та ст. 17 КПК України), що полягають у тому, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України), в ході оцінки допустимості наданих доказів - результатів негласної слідчої (розшукової) дії, суд зобов`язаний перевірити підстави (та умови) проведення негласної слідчої (розшукової) дії, за результатами проведення яких отримано фактичні дані, що є змістом наданих доказів.
Однак, стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні не надано суду та іншим учасникам процесу ні постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.10.2013 року, ні доручення від 05.11.2013 року процесуального прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 .
Відсутність у матеріалах кримінального провадження вказаних документів та ненадання її суду тягне за собою визнання результатів проведення цих заходів недопустимим доказом з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, в зв`язку із неможливістю перевірити законність такого заходу.
В судовому засіданні 05.10.2018 року прокурор надав суду:
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 23.10.2013 року № 01937, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме картки оператора мобільного зв`язку ОСОБА_7 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 29.08.2013 року № 01471, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії візуальне спостереження з використанням технічних засобів за ОСОБА_7 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 29.08.2013 року № 01472, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії візуальне спостереження з використанням технічних засобів за ОСОБА_23 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року № 02006, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії аудіо- відео контролю ОСОБА_7 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року № 02004, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії аудіо- відео контролю ОСОБА_23 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року № 02005, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії візуальне спостереження з використанням технічних засобів за ОСОБА_23 ;
- ухвалу слідчого судді апеляційного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року № 02007, якою надано дозвіл слідчому ОСОБА_41 на проведення негласної слідчої дії візуальне спостереження з використанням технічних засобів за ОСОБА_7 .
Всі вищеперераховані ухвали про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій надані як суду так і стороні захисту прокурором лише в судовому засіданні 05.10.2018 року. Як зазначив прокурор, раніше дані документи стороні захисту не відкривалися, оскільки на момент проведення досудового розслідування в кримінальному процесуальному законі такої вимоги не існувало.
Такі твердження прокурора суд вважає необґрунтованими і безпідставними, а тому, надаючи оцінку вказаним ухвалам слідчого судді приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості чи меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч.11, 12 ст.290 КПК).
Отже, з вищенаведених положень вбачається, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, крім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.
Надання стороною обвинувачення в суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей та часу для їх спростування.
Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції в кримінальному процесуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.
Частина 12 ст.290 КПК фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів, яка полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази в невідкритих матеріалах.
Отже, враховуючи, що ухвали слідчого судді про проведення негласних слідчих дій у справі щодо ОСОБА_7 не відкривалися стороні захисту на стадії досудового розслідування, такі ухвали надані як суду, так і стороні захисту, лише в останньому судовому засіданні в даній справі, суд не може допустити такі документи, як доказ вини ОСОБА_7 .
Вказана позиція відображена і в Постанові ВСУ від 16.03.2017 року у справі № 671/463/15-к.
З врахуванням викладеного, враховуючи не відкриття стороні захисту ухвал слідчого судді про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій щодо ОСОБА_7 , відсутність відповідних доручень слідчого на проведення таких дій оперативними працівниками, допущені при проведенні таких негласних дій порушення закону, що зазначено вище, суд приходить до висновку, що всі протоколи, складені за результатами проведення негласних слідчих дій є недопустимими доказами у справі.
Згідно висновку експерта № 18/540 від 08.11.2013 року надана на дослідження речовина має ботанічні ознаки рослини коноплі, містять тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом (марихуаною). Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 22,2319 г.
Відповідно до висновку експерта № 18/539 від 08.11.2013 року надана на дослідження кристалічна речовина світло-коричневого кольору містить психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін та метамфетамін. Маса кристалічної речовини світло-коричневого кольору 0,0432 г. Встановити масу амфетаміну та метамфетаміну у наданій на експертизу кристалічній речовині світло-коричневого кольору масою 0,0432 г не можливо в зв`язку з тим, що її величина після проведення якісного хімічного та хроматографічного (ТШХ) аналізу знаходиться за межею чутливості наявних у відділі аналітичних ваг «AXIS» (точність до 0,0001 г).
Оскільки об`єктами дослідження згідно вказаних експертиз є речі, вилучені при проведенні негласної слідчої дії оперативної закупки, яка судом визнана як недопустимий доказ, дані висновки також не можуть прийматися до уваги при ухваленні вироку як такі, що підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.11.2013 року з ілюстрованою таблицею до нього зафіксовано факт затримання ОСОБА_7 . Під час проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia 6500» чорного кольору з пошкодженим екраном, пачка сигарет «Marlboro Gold», банківська картка «ПриватБанк», картка «Ломбард Скарбниця» - з лівої передньої кишені джинсових штанів синього кольору; із задньої правої кишені штанів виявлено та вилучено складені наполовину гроші в сумі 400 грн. (4 банкнотами по 100 грн.). Також із задньої правої кишені джинсових штанів виявлено та вилучено зім`яту пачку грошових купюр в сумі 400 грн. (3 купюри по 100 грн. та 2 купюри по 50 грн.).
Крім того, на відстані близько 1 метра від місця, де знаходився фізично затриманий ОСОБА_7 , знаходилися на узбіччі вул. Тімірязєва, біля кута буд. 38 «В», грошові кошти в пачці в сумі 700 грн. При світлі ультрафіолетової лампи на банкнотах номіналом 100 грн. КТ 2529692, ЕГ 3115100, ГД 6682014, ВХ 5613581, МА 8667298, КМ 6166176, ВХ 5613581, ЕЄ 5603106, АЕ 4468446, ЕЗ 0118175, ЕЕ 7886991, КА 5672750, ЕГ 6004677, та 2 банкнотах по 50 грн. серії КЗ 0195965, ЗМ 4095157, посередині кожної банкнот наявне світіння жовто-салатовим кольором. Всі вказані речі вилучено та упаковано в спецпакет № 1143742.
При цьому, як вбачається з протоколу помічення грошових коштів від 08.11.2013 року, для проведення оперативної закупки оперативним працівником помічалися грошові кошти номіналом по 100 грн. серії ЕГ 6004677, ЕЄ 5603106, АЕ 4468446, КА 5672750, ЕЗ 0118175, ЕЕ 7886991, КГ 5227829, та дві купюри номіналом по 50 грн. серії ГЄ 6522277, КП 6122257. Таким чином, порівнявши купюри, які помічалися оперативним працівником для проведення оперативної закупки, і купюри, які вилучені при затриманні обвинуваченого і які нібито були позначеними, вбачається, що частина з них не співпадають між собою. Так, вилучені при затриманні купюри номіналом 100 грн. серії КТ 2529692, ЕГ 3115100, ГД 6682014, ВХ 5613581, МА 8667298, КМ 6166176, ВХ 5613581, та 2 банкноти по 50 грн. серії КЗ 0195965, ЗМ 4095157, взагалі не помічалися згідно протоколу помічення грошових коштів, відповідно, як вони могли світитися жовто-салатовим кольором при світлі ультрафіолетової лампи, є незрозумілим. Все це черговий раз вказує на фальсифікацію документів органом досудового розслідування.
Згідно протоколу освідчення особи від 08.11.2013 року проведено освідування та відібрано змиви з правої та лівої руки і долоней ОСОБА_7 за допомогою марлевих відрізків та дистельованої води.
Перед проведенням змивів рук, руки ОСОБА_7 просвічувалися за допомогою ультрафіолетової лампи, на освітлення не проглядається.
Відповідно, даним протоколом підтверджуються покази обвинуваченого про те, що під час затримання в нього просвічувалися руки і жодних слідів на них не було.
Відповідно до висновку № 4163 криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин за матеріалами кримінального провадження № 0000274 від 29.11.2013 року на поверхнях марлевого тампона, за допомогою якого 08.11.2013 року відібрано змиви з правої та лівої руки гр. ОСОБА_7 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини із зеленувато-жовтою люмінесценцією.
На поверхнях джинсових штанів (в області задніх правої та лівої кишень та на внутрішніх їх поверхнях, на внутрішніх поверхнях правої бокової кишені), вилучених 08.11.2013 року у гр. ОСОБА_7 виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини із зеленувато-жовтою люмінесценцією.
На поверхнях семи грошових банкнот номіналом по 100 гривень серії КТ2529691, ЕГ5115100, БП5665565, ГД6682014, ВХ5613581, МЛ6867298, КМ6166176 та двох банкнот номіналом по 50 гривень, що вилучені 08.11.2013 року в ході обшуку кишень джинсових штанів гр. ОСОБА_7 ; шести грошових банкнот номіналом по100 гривень серії ЕЄ5603106, АЕ4468446, ЕЗ0118175, ЕЕ7886991, КА5672750, ЕГ6004677 та однієї грошової банкноти номіналом 20 гривень серії МД0282004, виявлених на відстані близько 1 метра від місця, де затриманий гр. ОСОБА_7 на узбіччі вул. Тімірязєва, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини із зеленувато-жовтою люмінесценцією.
Спеціальна хімічна речовина, що виявлена на поверхнях двох марлевих тампонів, поверхнях джинсових штанів та грошових купюрах, має спільну родову приналежність із зразком спеціальної хімічної речовини.
Згідно протоколу огляду предметів від 19.12.2013 року з фото таблицею до нього, слідчим в приміщенні службового кабінету № 153 УМВС України в Закарпатській області в присутності понятих проведено огляд предметів, вилучених 08.11.2013 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 . Після проведення огляду всі речі упаковано в спецпакети та опечатано.
За клопотанням сторони обвинувачення в судовому засіданні також досліджені речові докази у справі. Зокрема, судом оглянуто два пакети, в одному з яких містився згорток фольги з кристалічною речовиною, а в іншому суха подрібнена речовина. Жодних інших речових доказів, зокрема наркотичних речовин, про які зазначено в обвинувальному акті і зберігання та збут яких інкримінується ОСОБА_7 , суду для огляду не надано, як зазначив прокурор в судовому засіданні, інших речових в нього немає.
Таким чином, сторона обвинувачення не надала суду в якості речових доказів ті наркотичні засоби, які нібито бути вилучені під час обшуку в ОСОБА_7 і в зберіганні яких він обвинувачується.
Крім того, за клопотанням прокурора в судовому засіданні досліджено носії інформації, зокрема два ДВД диски з номерами 63т та 64т (не таємно), а також три мікро-СД картки № 146т, 62т, 57т (не таємно). В ході дослідження даних носіїв було встановлено, що на ДВД-дисках з номерами 63т та 64т (не таємно), а також на мікро-СД картці № 62т (не таємно) містяться відеозаписи, які зі слів прокурора жодного відношення до даної справи не мають, можливо вони зовсім з іншого провадження, а тому за клопотанням прокурора було визнано недоцільним їх повний перегляд.
З технічних причин не виявилось можливим переглянути в судовому засіданні інформацію, що міститься на мікро-СД картці № 57т, оскільки ні за допомогою наявних в суді технічних засобів, ні за допомогою засобів, які забезпечив прокурор в судове засідання, відкрити вказаний носій інформації було неможливо.
На мікро-СД картці під номером 146т міститься відеозапис, на якому зафіксовано зустріч обвинуваченого ОСОБА_7 з невідомою особою. При цьому, через неякісний запис, взагалі неможливо зрозуміти зміст їх розмови. Крім того, додатком до якого протоколу проведення слідчої дії є вказаний відеозапис, є незрозумілим. Даний носій інформації, як і всі попередні, не позначений, як додаток до протоколу, а з досліджених в судовому засіданні протоколів, складених за результатами проведених негласних слідчих дій, вбачається, що жодних додатків, в тому числі і носіїв інформації, відеозаписів, до них немає.
За таких обставин, надані в судовому засіданні прокурором носії інформації, зокрема два ДВД диски з номерами 63т та 64т (не таємно), а також три мікро-СД картки № 146т, 62т, 57т (не таємно), не є належними доказами у справі і відповідно не приймаються судом до уваги, як доказ вини обвинуваченого.
Будь-яких інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, прокурором не надано.
Таким чином, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинувачено ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини, вчинене повторно, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, вчинений в місці масового перебування громадян.
У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено відповідно до закону.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких дано Верховною Радою, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду та практики Європейського суду з прав людини.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).
Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.
У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.98 р. Європейський суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п.253).
У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту ст.92 КПК обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст.94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Отже, докази, визнані судом неналежними та недопустимими, підлягають виключенню з кримінального процесу. В такий спосіб забезпечується гарантований Конституцією захист особи від порушення її прав.
Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Згідно ст. 373 ч. 1 п.3 КПК України коли не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_7 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та виправдати.
Рішення про долю вказаних речових доказів суд приймає відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищенаведеного, ст.373, 376 КПК України України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 307 КК України та виправдати через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили. Після набрання вироком законної сили та припинення дії цього запобіжного заходу внесену суму застави повернути заставодавцю.
Речові докази: згорток фольги, в якому міститься кристалічна речовина, та пакет з подрібненою речовиною, які після дослідження в судовому засіданні повернуті прокурору знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1