Ухвала
Іменем України
25 червня 2018 р.

м. Київ
Справа № 761/39068/16-к
Провадження № 51-6993 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судові рішення, що оскаржуються; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте, у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_4 відсутнє обґрунтування незаконності ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2018 року, якою вирок залишено без зміни, та необхідності скасування вироку місцевого суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилання ОСОБА_4 на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений ставить вимогу про скасування вироку місцевого суду та закриття кримінального провадження, при цьому не зазначає вимогу щодо ухвали апеляційного суду, постановлену за результатами перегляду вказаного вироку, що суперечить кримінальному процесуальному закону.

З урахуванням наведеного, засудженому слід конкретизувати, яке саме судове рішення він оскаржує, зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3