провадження № 51-6367ск18
УХВАЛА

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув в судовому засіданні в м. Києві 10 вересня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року щодо нього.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, Суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою про перегляд постановлених щодо нього зазначених судових рішень
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 30 травня 2018 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 427 КПК України і встановлено, що недоліки можуть бути усунені протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
Вказана ухвала суду касаційної інстанції була отримана засудженим 11 липня 2018 року, згідно з інформацією наданою адміністрацією Райківської виправної колонії (№73).
На виконання вказаної ухвали до Верховного Суду від засудженого, в межах наданого строку, замість повторної касаційної скарги надійшла заява про усунення недоліків. Проте, як видно зі змісту заяви, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте, усупереч цим положенням процесуального закону, засуджений у повторній скарзі не навів в аспекті статей 412-414 КПК обґрунтування незаконності вироку і ухвали та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на положення статті 415 КПК.
При цьому заявник, навівши свій аналіз доказів, по суті повторно посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК скаржник не долучив до касаційної скарги завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень.
Суд вважає, що засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, і що касаційну скаргу слід повернути на підставі пункту 1 частини третьої статті 429 КПК.
Керуючись частиною першою статті 429, Суд постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3