Справа №490/2600/18 06.09.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 02 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001303 від 04.04.2018 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
підозрюваний - ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 02 жовтня 2018 року.

Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в сумі 352, 400 (триста п`ятдесят дві тисячі чотириста гривень).

Постановлено у разі звільнення під заставу на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

-прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;

- на строк до 03.10.2018р. не виїжджати за межі Миколаївської області;

- повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2018 року скасувати, постановити нову ухвалу якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 02 жовтня 2018 року, без визначення розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою до 02.10.2018 року підозрюваному ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі допустив суперечності, одночасно вказавши про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 та вірну кваліфікацію його дій, а саме пособництво у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб за викладених у підозрі обставин, разом з тим вказав на те, що ОСОБА_7 не вчиняв насильницьких дій, щодо позбавлення життя ОСОБА_8 , що не відповідає фактичним обставинам справи викладеним у повідомлені про підозру та наявним у матеріалах провадження доказам, які свідчать про насильницькі дії ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_8 .

Вказує, що слідчий суддя вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави, вивчивши повідомлення про підозру та прийшовши до висновку про її обґрунтованість, не звернув належної уваги на обставини викладені у повідомлені про підозру ОСОБА_7 , що стосуються безпосередньої участі останнього у вчиненні вбивства ОСОБА_8 , а саме у готуванні до вказаного злочину, нападі, спричиненні тілесних ушкоджень та зв`язуванні потерпілого, а також іншому пособництві у позбавленні життя останнього, що окрім інших доказів підтверджується i показами самого ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що злочин який інкримінується ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином проти життя особи, який було вчинено із застосуванням насильства небезпечного для життя особи з метою позбавлення життя ОСОБА_8 , тому слідчий суддя у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, за наявності особливо тяжкого злочину проти особи з тяжкими наслідками у вигляді смерті ОСОБА_8 , обґрунтованої підозри, вагомості доказів, тяжкості передбаченого покарання та ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, мав би не визначати розмір застави у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_7 .

Стверджує, що тримання підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину - умисного вбивства, під вартою, без визначення розміру застави, за наявності до того ж ризику переховування від органу досудового розслідування, є виправданим, оскільки наявний суспільний інтерес діяти саме у такий спосіб i не інакше, заради блага суспільства та з метою забезпечення невідворотності покарання за вчинене, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЕСПЛ "справа Харченко проти України").

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та підлягає скасуванню.

Стверджує, що клопотання слідчого є необґрунтованим, містить в собі суперечності та не відповідає вимогам КПК України, а підозра пред`явлена ОСОБА_7 - необґрунтованою та не містить в собі відомостей передбачених ст.91 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, те що ОСОБА_7 має неповнолітню дитину та вагітну дружину, постійне місце проживання. За такого ризик переховування є незначним.
Вказує, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного, оскільки родина ОСОБА_7 є малозабезпеченою та отримує допомогу від держави, що підтверджується довідками доданими до апеляційної скарги.
На переконання апелянта, відсутні обґрунтування недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Вказує, що фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 , як до повідомлення про підозру, так і після такої щодо, плідної співпраці з правоохоронними органами, надання викривальних показів щодо обставин вчинення вбивства, участь у слідчих експериментах, добровільне прибуття та знаходження 10-11 квітня 2018 року у відділку поліції, свідчать про незначний ризик переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

СУ ГУ НП в Миколаївської області розслідується кримінальне провадження № 0001303. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України. Згідно цього повідомлення ОСОБА_9 розробив план спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 . Згідно вказаного плану він мав підшукати особу, яка допоможе подолати опір потерпілого, оманним шляхом заманить ОСОБА_8 до своєї квартири за адресою АДРЕСА_2 , де після подолання опору, він його позбавить життя, з метою не повертати борг в сумі 50000 ЄВРО, а після цього посібник допоможе йому позбавитися трупу. В якості особи, що допоможе подолати опір він підшукав ОСОБА_7 , який надав на це свою згоду. 03.04.2018р. близько 18:30г. ОСОБА_8 прибув за адресою АДРЕСА_3 , де його зустрів ОСОБА_9 та супроводив до квартири АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_8 зайшов до квартири, ОСОБА_9 накинувся на останнього та повалив на підлогу, а ОСОБА_7 , який вже перебував в квартирі, почав зв`язувати за допомогою технічних хомутів та ліпкої стрічки ноги, а потім руки. Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_8 , накинув на шию останнього технічний хомут та затягнув його, після чого ОСОБА_8 перестав подавати ознаки життя.

Ухвалою слідчого судді від 12.04.2018р. ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк досудового розслідування продовжений до 6-ти місяців.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою до 03.10.2018р. В обґрунтування клопотання вказав що у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. Ризики встановлені раніше у вигляді можливості ухилення від слідства та знищення речових доказів, у вигляді викрадених у ОСОБА_8 коштовних речей - не зникли та не зменшилися.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя вказав, що підозра є обґрунтованою, на даний час такі дії підозрюваного кваліфіковані за ст. 27 ч.5, 115 ч.2 п.6,12 КК України.

Зазначив, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею було зазначено щодо наявності ризиків переховуватися від слідства та знищити речові докази , та саме виходячи з сукупності таких ризиків був обраний запобіжний захід без визначення суми застави як альтернативного запобіжного заходу. Такими речовими доказами є коштовні речі потерпілого, щодо яких були підстави вважати, що вони не знищені та можуть бути десь прихованими. Однак, протягом 5-ти місяців слідства вони не були відшукані, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час виконуються вимоги ст. 290 КПК України, а відповідно вказані коштовні речі у вигляді годинника, телефону та виробів з золота не мають для слідства вирішального значення, та відповідно вбачається, що вказаний ризик суттєво зменшився.
Крім того, протягом досудового розслідування діям підозрюваного ОСОБА_7 була надана інша кваліфікація, ніж та що надавалася при обранні запобіжного заходу. На даний час, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_7 особисто не вчиняв насильницьких дій, щодо позбавлення ОСОБА_8 життя.
Врахувавши вказані обставини, а також те, що ризик переховування від слідства все також є вкрай вагомим, що змушує до продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу, однак зміна кваліфікації та зменшення одного з встановлених ризиків, в сукупності з даними щодо особи підозрюваного, на думку слідчого судді, дає можливість визначити суму застави як альтернативний запобіжний захід.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , на підтримку вимог своєї апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали, надані судом та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, а саме пособництво вчиненню умисного вбивства з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
Під час судового розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором та слідчим також було доведено наявність тих ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати встановленню істини у справі шляхом знищення або спотворення можливих речових доказів.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням існування ризиків передбачених п.1.2. ч.1. ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - речовий доказ, коштовні речі потерпілого, щодо яких були підстави вважати, що вони не знищені та можуть бути десь прихованими, на що вказує той факт, що слідчими діями місцезнаходження даних речей не встановлено, та перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_7 може знищити чи сховати вказані цінні речі з метою уникнення відповідальності, а також тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.5 ст.27, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність визначення розміру застави при продовженні підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2018 року.

Як слідує з клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, в кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290- 291 КПК України відкрити матеріали кримінального провадження підозрюваним, потерпілим, захисникам, та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Ці обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ..

На думку апеляційного суду, слідчий суддя необґрунтовано прийняв рішення про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвалим про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в пособництві у вчиненні особливо тяжкого злочину наслідками якого є смерть потерпілого. При цьому із висунутої ОСОБА_7 підозри вбачається, що його дії носили активний характер та ним застосовувалось насильство щодо потерпілого.

Тому висновки слідчого судді, викладені в ухвалі про те, що ОСОБА_7 особисто не вчиняв насильницьких дій щодо позбавлення життя ОСОБА_8 є сумнівними.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких насильницьких злочинів, дані про особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення ОСОБА_7 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованими, за такого вона підлягає задоволенню.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри.

З урахуванням наведеного доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Твердження апелянта про неправильне викладення слідчим обставин злочину у висунутій ОСОБА_7 підозрі, не є предметом розгляду у даному провадженні, а підлягають перевірці при розгляді справи судом 1-ї інстанції по суті обвинувачення.

З наведених вище підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 02 жовтня 2018 року без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 -задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 до 02 жовтня 2018 року включно без визначення розміру застави

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий Судді