Справа № 489/1554/17
Провадження № 1-кп/487/590/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року. Заводський районний суд міста Миколаєва у складі колегії: головуючий - суддя ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0005626 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Заводського районного суду міста Миколаєва з Апеляційного суду Миколаївської області, згідно ухвали від 05 липня 2018 року, надійшли матеріали вказаного кримінального провадження з обвинувальним актом.

За положеннями ст..2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 283, ч. 2 п. 3, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є остаточним процесуальним документом досудового слідства в якому викладається суть і підстави обвинувачення, визначається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст.291 ч.2 КПК України.

З аналізу положень ст. 291 КПК України слідує, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ст. 91 ч.1 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 обвинувачуються, крім іншого, у вчинені злочинів передбачених ч.4 ст.187 КК України, а саме в тому, що вказані особи вчинили розбій, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений повторно, органзованою групою.

Проте у вказаній правовій кваліфікації не зазначено вид насильства з яким поєднувався напад.

Так, за змістом ч.1 ст.187 КК України розбій передбачає дві форми насильства при нападі:

- Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (фізичне насильство);

- Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування такого насильства (психічне насильство).

Не зазначення виду насильства в обвинувальному акті при кваліфікуванні дій обвинувачених свідчить про неконкретність правової кваліфікації дій, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені, порушення їх права на захист та неможливість ухвалення вироку, який відповідає вимогам КПК на підставі вказаного обвинувального акту.

Крім того, в обвинувальному акті по епізоду від 14.10.2016 року взагалі відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Стилістично правова кваліфікація дій, у вчиненні яких обвинувачуються вказані особи (ч.4 ст.187 КК України - розбій, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений повторно, органзованою групою), стосується тільки епізоду 17.10.2016р., оскільки викладена в одному реченні при формулюванні обвинувачення за вказаним епізодом. Об`єктивні підстави зробити припущення про зворотнє - відсутні.

Також, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за епізодом від 04.10.2016 року не зазначено мотив та форму вини вказаних осіб, які підлягають доказуванню.

Наведені вище недоліки, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, неможливість призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, що, відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що ризики, які враховувались при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу не зменшилися, що виправдовує їх подальше тримання під вартою та на даний час підстав для зміни або скасування запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 просили вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, посилаючись на суттєве зменшення ризиків. Захисник ОСОБА_10 також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на особисте зобов`язання.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, підтримали позицію захисників.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 стало існування ризику можливого переховування від суду.

На данний час вказаний ризик не зменшився настільки, щоб вказаному обвинуваченому можна було б обрати інший, більш м`який запобіжний захід. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні чотирьох епізодів злочинів, два з яких відносяться до особливо тяжких злочинів, із застосуванням насилля з корисливих мотивів, у координації з іншими обвинуваченими, в тому числі із застосуванням зброї, проживаючи у м.Миколаєві змінював місце проживання. Вказане підтверджує продовження існування ризику, що був підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що є підставою для продовження обраного заходу вказаному обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_14 підставою обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою була ніявність ризику того, що він може переховуватись від суду та вчинити інший злочин. З огляду на зміст пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого корисливого насильницького злочину в період звільнення від відбування покарання за іншим вироком суду, ризики того, що обвинувачений ОСОБА_14 може вчинити інший злочин або ухилитись від суду не зменшились і продовжують існувати, а запобігти вказани ризикам запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або шляхом передачею на поруки, з урахуванням особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, не можна.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з того, що вказана особа обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких насильницьких корисливих злочинів протягом незначного проміжку часу у взаємодії з іншою особою. Вказані обставини підтверджують існування ризиків того, що вказаний обвинуваченний, який не має стійких соціальних зв`язків у місті Миколаєві може переховуватись від суду, з огляду на тяжкість загрожуваного йому покарання, та вчинити інший злочину. Запобіжні заходу у виді передачі на поруки або особисте зобов`язання не зможуть запобігти вказаним ризикам.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді триманні під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 291, п.3 ч.3 ст.314, 316, 331, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Повернути прокурору через невідповідність вимогам КПК України обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0005626 по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.187, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим задовольнити.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою продовжити до 28 жовтня 2018 року (включно).

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді тримання під вартою продовжити до 28 жовтня 2018 року (включно).

Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді тримання під вартою продовжити до 28 жовтня 2018 року (включно).

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_6 на особисте зобов`язання - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_15 про застосування особистої поруки відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_6 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3