25 червня 2018 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4
розглянувши матеріали провадження у скарзі за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВСМ ГСУ НП України ОСОБА_7 від 13 квітня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна у кримінальному провадженні, -
в с т а н о в и л а :
На обґрунтування слідчий суддя послалася на положення ч.1 ст. 303 КПК України, якою передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені протягом досудового розслідування до слідчого судді і констатувала, що вказана правова норма не дає підстав оскаржити постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна у кримінальному провадженні.
Не погодившись зі вказаним рішенням, захисник адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.
На обґрунтування він цитує положення ст. ст. 3, 94, 309, 310, 370, 392, 393, 395 КПК України, Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2012 року, п.4 Постанови Верховного Суду України від 24 березня 2016 року у конкретній справі, постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у конкретній справі, зауважує, що у цьому конкретному випадку він оскаржував не постанову про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого в ході досудового розслідування майна, а бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги та апеляційні вимоги в сукупності з матеріалами судової справи і додатково отриманими відомостями судова колегія визнає наступне.
Посилання апелянта на вказані ним норми процесуального права, Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постанови Верховного суду України та Касаційного кримінального суду Верховного Суду у конкретних справах слушні, але по суті своїй не відносяться до поставлених ним в апеляційній скарзі питань, а тому не можуть бути взяті до уваги.
По суті ж апелянт вважає, що слідчий суддя помилково визнала предметом скарги постанову про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого в ході досудового розслідування майна, а не бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Як зазначено в самій скарзі, до неї як додатки, крім іншого, були долучені копія клопотання про повернення майна та копія постанови від 13.04.2018 року про відмову в задоволенні клопотання. Ці ж копі документів, крім іншого, були долучені адвокатом і до апеляційної скарги (а. с. 29-30, 32).
Отже доводи,є покладені в основу апеляційних вимог, апелянта не ґрунтуються на матеріалах судової справи, суперечать висловленій ним самим у прохальній частині скарги на ім`я слідчого судді позиції, а тому судова колегія ці доводи відхиляє та визнає, що слідчий суддя правильно, у відповідності до прохальної частини скарги, сформулював предмет оскарження саме як процесуальне рішення старшого слідчого, у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання, а не як бездіяльність слідчого, що полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Відповідає положенням ст. 303 КПК України і висновок слідчого судді про те, що ч.1 цієї правової норми встановила вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені протягом досудового розслідування до слідчого судді і оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна до цього переліку не входить, а може бути вирішене в іншому порядку, передбаченому, зокрема ч.2 ст. 303 КПК України.
Таким чином, визнаючи, що слідчий суддя прийняв законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення, не вбачаючи приводів та підстав для його зміни чи скасування і задоволення апеляційної скарги, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 42 КПК України, судова колегія, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: