Справа № 516/215/18
Провадження № 1-кп/496/262/18
У Х В А Л А

05 липня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
В судовому засіданні від прокурора Іллічівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому прокурор посилалася на обставини викладені у письмових клопотаннях про продовження строку тримання під вартою.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі, підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
У судовому засіданні обвинувачені та їх захисники заперечували проти вказаного клопотання, при цьому захисники обвинуваченого заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризики, на які посилалася прокурор, не доведені. При цьому захисник ОСОБА_4 посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного.
Згідно встановленої практики ЄСПЛ щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні; щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК України необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним "автоматичне" продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому за відсутності відповідних клопотань сторін суд під час підготовчого судового засідання уповноважений поставити перед сторонами провадження питання щодо запобіжного заходу (для якого КПК передбачає обмежений строк дії), оскільки суд на цій стадії процесу відповідає за дотримання розумних строків розгляду.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обрані ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 06.07.2018 р., а відносно ОСОБА_7 спливає 08.07.2018 року, до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги осіб обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх вік, стан здоров`я (суду були надані виписки із медичних карт стаціонарних хворих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , індивідуальних програм реабілітації інваліда ОСОБА_6 , міцність соціальних зв`язків довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні відносно ОСОБА_6 ), той факт, що вони раніше не судимі, а також суд враховує тяжкість інкримінованого їм злочину, останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, враховує те, що вони у судовому засіданні ще не були допитані, їхня позиція щодо обставин справи суду не відома, а також з метою уникнення ризиків того, що вони, перебуваючи на свободі, можуть переховуватися від суду, вчинять інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків та потерпілого.
Щодо клопотання захисників обвинувачених про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченим на домашній арешт, то суд враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - не має.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 314-315, 371, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Продовжити:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 05.07.2018 р. до 02.09.2018 року включно в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 06 липня 2018 року в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.