Справа № 169/840/17
Провадження № 1-кп/169/13/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням Дубечно-Стара Вижівка Смідин-Луків-Турійськ-Рожище-Піддубці, поблизу смт Луків Турійського району Волинської області, будучи у стані стомлення та, відповідно, неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та наближаючись до перехрестя з головною дорогою сполученням Київ-Ковель-Ягодин, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі з правої сторони, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.9 б), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

- п. 16.11, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху,

у зв`язку з чим водій автомобіля марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву сухожилка надостьового та підлопаткового м`язів правого плеча, розриву сухожилка довгої голівки біцепса справа, розриву суглобової лопатки в верхніх відділах правого плечового суглоба, які згідно висновку експерта № 178 від 25 жовтня 2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого ліктьового відростка зі зміщенням, забою лівого колінного та обох променево - зап`ясних суглобів, з яких, згідно висновку експерта № 185 від 29 вересня 2017 року, забої лівого колінного та обох променево - зап`ясних суглобів відносяться до легких тілесних ушкоджень, а закритий перелом правого ліктьового відростка зі зміщенням - до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно 11 серпня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням Дубечно-Стара Вижівка Смідин-Луків-Турійськ-Рожище-Піддубці, поблизу смт Луків Турійського району Волинської області, будучи у стані стомлення та наближаючись до перехрестя з головною дорогою сполученням Київ-Ковель-Ягодин, не надав переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі з правої сторони, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

У вчиненому ОСОБА_8 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати, так як він повністю відшкодував спричинену ним потерпілим матеріальну шкоду, повністю відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, відповідно до заявленого прокурором цивільного позову, а також згідний в подальшому відшкодувати завдану ним моральну шкоду в розмірі, доведеному судом.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому підтверджується й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 11 серпня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він керував автомобілем марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , по автодорозі сполученням Київ-Ковель-Ягодин, яка є головною, і, наближаючись до перехрестя, що поблизу смт Луків Турійського району Волинської області, побачив, що із другорядної дороги, зліва виїхав автомобіль марки Volkswagen Caddy , який не гальмував і не дав дороги його автомобілю, в результаті чого відбулося зіткнення.

Так як в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, а його автомобіль отримав механічні пошкодження, то з урахуванням характеру і ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, перенесених душевних страждань, вимушених змін у його житті, а також періодом реабілітації, необхідним для підтримання стану його здоров`я, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 6 130 гривень 00 копійок матеріальної шкоди, 50 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, 13 500 гривень 00 копійок витрат, понесених на правову допомогу, тавитрати на придбання пального в сумі 1 705 гривень 68 копійок, понесені на прибуття з м. Луцьк до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях.

Крім того, згідно страхових виплат, передбачених страховим полісом серії АК/ № 2726635 від 16 лютого 2017 року, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія в його користь 99 500 гривень 00 копійок шкоди, завданої майну, 22 737 гривень 54 копійки шкоди, заподіяної життю і здоров`ю, 1 136 гривень 87 копійок моральної шкоди, 3000 гривень 00 копійок за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 431 гривню 60 копійок витрат на проїзд в транспорті загального користування з м. Луцьк до м.Київ для обстеження та лікування.

Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив факт зіткнення автомобілів марки Volkswagen Caddy під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 та марки Peugeot Partner під керуванням ОСОБА_4 , пасажиром якого був він, що відбулося 11 серпня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг сполученням Київ-Ковель-Ягодин та сполученням Дубечно-Стара Вижівка Смідин-Луків-Турійськ-Рожище-Піддубці.

Так як в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, то з урахуванням характеру і ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, перенесених душевних страждань, вимушених змін у його житті, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 1 354 гривні 46 копійок матеріальної шкоди, 48 627 гривень 11 копійок моральної шкоди, 1 000 гривень 00 копійок за оплату послуг евакуатора для транспортування пошкоджених автомобілів та 1 755 гривень 00 копійок витрат, понесених на прибуття до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях на підставі повісток про виклик до суду.
Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Наведені вище показання обвинуваченого та потерпілих є послідовними, такими, що не суперечать один одному й фактичним обставинам справи, а тому суд покладає їх в основу вироку нарівні з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, що підтверджують їх достовірність.

Так, з протоколу огляду місця події з оформленими до нього фототаблицями та відповідною схемою від 11 серпня 2017 року, а також відеозапису видно де саме відбулося зіткнення транспортних засобів, тобто місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога сполученням Київ-Ковель-Ягодин, що поблизу смт Луків Турійського району Волинської області, що перетинається із автодорогою сполученням Дубечно-Стара Вижівка Смідин-Луків-Турійськ-Рожище-Піддубці, яка є другорядною, утворюючи перехрестя. В ході огляду зафіксовано, що на відстані 33, 3 м від інформаційно - вказівного дорожнього знаку «STOP», що з правої сторони головної дороги, за межами головної дороги в напрямку м.Любомль Волинської області, розташований автомобіль марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, передом повернутий в напрямку м.Ковель Волинської області, з наявними механічними пошкодженнями у вигляді деформації передньої частини кузова, розбитих освітлювальних приладів, бампера, решітки та капота. А на правому узбіччі другорядної дороги, зі сторони смт Луків Турійського району Волинської області, на відстані 14, 5 м від правого краю проїзної частини головної дороги в напрямку м. Любомль Волинської області, передом повернутий в напрямку м.Ковель Волинської області, автомобіль - фургон марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, з механічними пошкодженнями у вигляді обширної вм`ятини в правій боковій частині кузова, а також загальної деформації кузова (а.с.183-187, 241).

Також вищевказаним протоколом встановлено наявність слідів тертя (гальмування) у вигляді прямої лінії на дорожньому покритті правої смуги руху зазначеного перехрестя, а також наявність дорожніх знаків «STOP» на другорядній дорозі з правого краю при наближенні до перехрестя.
Згідно висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 337 та № 338 від 11 серпня 2017 року, у водіїв транспортних засобів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 188, 191).

З висновку експерта № 339 від 15 вересня 2017 року та фототаблиць до нього видно, що робоча гальмова система автомобіля марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , на момент експертного дослідження знаходилась у працездатному стані (а.с.205-208).
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 178 від 25 жовтня 2017 року, з врахуванням даних медичної документації, потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву сухожилка надостьового та підлопаткового м`язів правого плеча, розриву сухожилка довгої голівки біцепса справа, розриву суглобової лопатки в верхніх відділах правого плечового суглоба. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з твердими тупими предметами з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних у постанові, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (а.с. 194-195 ).

Також відповідно до висновку судово-медичного експерта № 185 від 19 вересня 2017 року, з врахуванням даних медичної документації, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого ліктьового відростка зі зміщенням, забою лівого колінного та обох променево зап`ясних суглобів. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з твердими тупими предметами з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних у постанові, та відносяться до категорій: забої лівого колінного та обох променево - зап`ясних суглобів - легких тілесних ушкоджень, закритий перелом правого ліктьового відростка зі зміщенням - середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (а.с.197-198).

Висновком експерта № 0028 судової автотоварознавчої експертизи від 25 вересня 2017 року стверджується, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля марки Peugeot Partner, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 11 серпня 2017 року, становить 105630.00 гривень, а вартість проведення цього дослідження складає 3000.00 гривень (а.с.211 223, 93).

Таким чином, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і кваліфікує такі його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного (п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Крім того, суд враховує також характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, які він повністю визнав, те, що тяжких наслідків в результаті порушення обвинуваченим правил дорожнього руху не настало, що інкримінований йому злочин вчинений з необережності, а також, що він свою винуватість визнав повністю.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_8 є здоровою працездатною особою молодого віку, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності притягається вперше, однак не має офіційного місця роботи та зареєстрованого джерела доходу, потерпілі наполягають на призначенні йому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, хоча згідно висновку досудової доповіді про обвинуваченого виправлення ОСОБА_8 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк, а ризик його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України та без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки, як зазначив обвинувачений, це є єдиним джерелом його доходу і не позбавлення цього права сприятиме відшкодуванню завданої потерпілим шкоди.

Потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 6 130 гривень 00 копійок, який в цій частині під час судового розгляду ОСОБА_4 просив залишити без розгляду у зв`язку із добровільною передачею йому ОСОБА_8 вказаних коштів, моральної шкоди в сумі 50 000 гривень 00 копійок, витрат на правову допомогу в сумі 13 500 гривень 00 копійок, а також просив стягнути з ОСОБА_8 витрати на придбання пального в сумі 1 705 гривень 68 копійок, понесені на прибуття з м. Луцьк до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях.

Крім того, так як згідно полісу серії АК/ № 2726635, укладеним 16 лютого 2017 року, який діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована, то потерпілий цивільний позивач ОСОБА_4 просив стягнути з цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія (далі ПрАТ УПСК) в його користь 99 500 гривень 00 копійок шкоди, завданої майну, 22 737 гривень 54 копійки шкоди, заподіяної життю і здоров`ю, 1 136 гривень 87 копійок моральної шкоди, 3000 гривень 00 копійок за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 431 гривню 60 копійок витрат на проїзд в транспорті загального користування з м. Луцьк до м.Київ для обстеження та лікування.

Потерпілим - цивільним позивачем ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 1 354 гривні 46 копійок, моральної шкоди в сумі 48 627 гривень 11 копійок, 1 000 гривень 00 копійок за оплату послуг евакуатора для транспортування пошкоджених автомобілів та 1 755 гривень 00 копійок витрат, понесених на прибуття до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях на підставі повісток про виклик до суду.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна передбачено, що при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи вищенаведене, позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 6 130 гривень 00 копійок заподіяної матеріальної шкоди слід залишити без розгляду у зв`язку із добровільною передачею йому ОСОБА_8 вказаних коштів, про що просив в судовому засіданні ОСОБА_4 та що стверджується даною ним письмовою розпискою (а.с.180).

Щодо позову потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 1 354 гривні 46 копійок заподіяної матеріальної шкоди, то у зв`язку із добровільною передачею ОСОБА_8 вказаних коштів, що стверджується письмовою розпискою ОСОБА_6 , провадження в цій частині позову слід закрити, так як відсутній предмет спору (а.с 181).

Виходячи із доведеності факту заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях у зв`язку із спричиненими тілесними ушкодженнями, завданим фізичним болем та сильними душевними стражданнями у зв`язку з пережитим нервовим стресом та ушкодженням здоров`я, внаслідок чого було порушено звичний ритм їх життя, та відповідно до вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд вважає, що позови потерпілих цивільних позивачів в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення і з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 слід стягнути: на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 10 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, а на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_9 7 000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

При вирішенні позову в частині стягнення з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_8 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в сумі 13 500 гривень 00 копійок, то суд виходить з того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону. Надані потерпілим ОСОБА_4 та його представником ОСОБА_5 на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2017 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 10 жовтня 2017 року на суму 13 500 гривень 00 копійок та акт про надання послуг правової допомоги потерпілому ОСОБА_4 від 02 квітня 2018 року є належними та допустимими доказами надання правової допомоги, а тому з ОСОБА_8 слід стягнути на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 13 500 гривень 00 копійок.

Щодо заявлених потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_4 позовних вимог до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_8 в частині стягнення витрат на придбання пального в сумі 1 705 гривень 68 копійок, понесених на прибуття з м. Луцьк до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях, а потерпілим цивільним позивачем ОСОБА_6 позовних вимог до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_8 в частині стягнення 1 000 гривень 00 копійок за оплату послуг евакуатора для транспортування пошкоджених автомобілів та витрат в сумі 1 755 гривень 00 копійок, понесених на прибуття до смт Турійськ Волинської області для участі у судових засіданнях на підставі повісток про виклик до суду, то у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити, так як останніми не доведено, що дані витрати були понесені у зв`язку із вказаним кримінальним провадженням.

У даному кримінальному провадженні потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов й до цивільного відповідача - ПрАТ УПСК.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ № 2726635, укладеним 16 лютого 2017 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована. Строк дії полісу з 16 лютого 2017 року до 15 лютого 2018 року. Обов`язковий ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 гривень 00 копійок, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 200 000 гривень 00 копійок, франшиза 500 гривень 00 копійок.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні регулюються спеціальним законом - Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України та захисту майнових інтересів страхувальника.

Обов`язок страховика з відшкодування шкоди, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну потерпілого, настає у разі настання страхового випадку.

Враховуючи, що цивільний позов ОСОБА_4 заявлений до ПрАТ УПСК, з якою власник транспортного засобу марки Volkswagen Caddy , номерний знак НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_8 , уклав договір страхування, то обов`язок відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, передбачений Законом.

Представник ПрАТ УПСК ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, однак, надіслав адресоване суду клопотання, в якому просив проводити судовий розгляд даного кримінального провадження за відсутності представника вказаного товариства. Крім того, подав відзив на цивільний позов, в якому просив у позові ОСОБА_4 відмовити повністю з врахуванням обставин, зазначених у відзиві. Зокрема, відповідно до відзиву страхова компанія не заперечувала щодо наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/ № 2726635, укладеного 16 лютого 2017 року, однак, вважають, що відносини потерпілого-цивільного позивача та страхової компанії є виключно цивільно-правовими і не випливають із обвинувачення.
Проте, згідно з п. 22.1 ст. 22, ст. 23 Закону (у редакції, чинній на час укладення договору страхування), при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, зі стійкою втратою працездатності потерпілим, зі смертю потерпілого. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода,

передбачена пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, доводи представника цивільного відповідача про те, що відносини між позивачем і страховою компанією є виключно цивільно-правовими, є необґрунтованими, оскільки завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільну відповідальність якої застраховано, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком особи, яка завдала шкоди. Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди, а вирішення питання щодо її відшкодування можливе в межах кримінального провадження на підставі статей 128, 129 КПК України.

А тому, вимога потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_4 в частині стягнення зцивільного відповідача ПрАТ УПСК на його користь 99 500 гривень 00 копійок шкоди, завданої майну, та 3000 гривень 00 копійок за проведення судової автотоварознавчої експертизи підлягає до повного задоволення.
Щодо стягнення з цивільного відповідача ПрАТ УПСК на користь потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_4 22 737 гривень 54 копійки шкоди, заподіяної життю і здоров`ю, то дана вимога підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 22 617 гривень 54 копійки, так як є доведеною в частині документально підтверджених витрат на придбання ліків, медичних препаратів, інвентарю під час оперативного втручання та проходження медичних процедур в період стаціонарного лікування, як таких, що отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а в частині стягнення 120 гривень 00 копійок, які ОСОБА_4 сплатив як благодійні пожертви у касу ВОБМ Надія, до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до Закону України Про благодійництво та благодійні організації вони є добровільними, а не обов`язковими, які би підлягали відшкодуванню.

Відповідно до часткового задоволення підлягає й вимога потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 в частині стягнення з цивільного відповідача ПрАТ УПСК й 1 136 гривень 87 копійок моральної шкоди. Оскільки, як було зазначено вище, відповідно до положень ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, то в даному випадку 5 відсотків від 22 617 гривень 54 копійки шкоди, заподіяної здоров`ю, буде становити 1 130 гривень 88 копійок.

Повністю не підлягає до задоволення вимога потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 про стягнення із цивільного відповідача ПрАТ УПСК 431 гривні 60 копійок витрат на проїзд в транспорті загального користування з м. Луцьк до м.Київ для обстеження та лікування, так як останнім не доведено, що дані витрати були пов`язані із завданням йому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у вказаному кримінальному провадженні.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу «Луцька міська клінічна лікарня» про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 4 224 гривні 00 копійок слід залишити без розгляду, як про це просив прокурор ОСОБА_3 , оскільки такі витрати обвинуваченим ОСОБА_8 були сплачені протягом судового розгляду вказаного кримінального провадження, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ ПриватБанк № 0.0..1 від 30 травня 2018 року (а.с.182).
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням інженерно-транспортної експертизи від 15 вересня 2017 року № 339 становлять 790 гривень 96 копійок і вони підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187, ч.1 ст.1206 ЦК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 10 000.00 (десять тисяч гривень 00 копійок) заподіяної моральної шкоди та 13 500.00 (тринадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) витрат, понесених на правову допомогу.
У решті позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6 130 гривень 00 копійок залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія в користь ОСОБА_4 99 500.00 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) шкоди, завданої майну, 3000.00 (три тисячі гривень 00 копійок) за проведення судової автотоварознавчої експертизи, 22 617.54 (двадцять дві тисячі шістсот сімнадцять гривень 54 копійки) шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого,та 1 130.88 (одну тисячу сто тридцять гривень 88 копійок) заподіяної моральної шкоди.

У решті позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_6 7 000.00 (сім тисяч гривень 00 копійок) заподіяної моральної шкоди.
У решті позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 відмовити.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди закрити.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального закладу Луцька міська клінічна лікарня залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи в сумі 790.96 (сімсот дев`яносто гривень 96 копійок).

Речові докази, а саме,

- автомобіль марки Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 ,

- автомобіль марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 ,

які знаходяться на майданчику для зберігання затриманих транспортних засобів Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, повернути власникам (законним володільцям);

- оптичний носій інформації (диск) DVD-RW з відеофайлами із відеореєстратора, що був розміщений у мікроавтобусі марки Renault Master, яким керував ОСОБА_12 , та який рухався позаду автомобіля марки Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_2 , на яких зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди від 11 серпня 2017 року, та який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий