БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/955/18
Провадження №1-кп/497/102/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

13.06.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Болград угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000690 від 30.11.2017 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Табаки Болградського району Одеської області, громадянина України, зі слів - за національністю українець, українську мову розуміє, має середньо-спеціальну освіту, одружений, має двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, місце проживання якого зареєстроване за містом фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом, раніше не судимий,
- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.309ч.2 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, за наступних обставин.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , перебуваючи на початку листопада 2017 року на західній околиці с.Табаки Болградського району (точна дата не встановлена), та побачивши кущі дикоростучої коноплі, реалізуючи свій намір, що в нього у зв`язку з цим виник - спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи в порушення Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 08.07.1999", зірвав 2 кущі дикоростучої коноплі, які в переніс до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де власноручно відділив листя від гілок та поклав їх сушитися природнім шляхом, чим виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс для власного вживання. Надалі, частину виготовленої коноплі, точна кількість якої не встановлена, ОСОБА_4 особисто вжив, а решту залишив у господарському приміщенні зазначеного домоволодіння для подальшого особистого вживання.
Вказану речовину ОСОБА_4 незаконно зберігав у себе вдома без мети збуту до 30.11.2017 року, коли в ході обшуку його будинку працівниками поліції зазначена речовина рослинного походження була виявлена та вилучена, а висновком експерта №2973 Х від 03.03.2018 року встановлено, що вона є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 909,06грами, що згідно таблиці "Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, обіг яких заборонено", затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року, є великим розміром та включений до "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів" №770 від 06.05.2000 р.
31.05.2018р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений у присутності його захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.309 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді 2 (двох) років позбавлення волі, та застосувавши стосовно обвинуваченого дію ст.75 КК України - звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ст.76 ч.1 п.1,2 ч.2 п.2 КК України покласти на нього відповідні обов`язки.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами, яку визнає в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє.
Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.309 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим його вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника.
Обвинувачений та його захисник просили про затвердження угоди та не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання.
Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, який, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, проте потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, та діями обвинуваченого не спричинено будь-яких збитків будь-кому. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.309 ч.2 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, виготовлення, та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах, та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.
Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає: визнання обвинуваченим вини, активне сприяння у розкритті злочину, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, задовільно характеризується з місця проживання, має родину - дружину та двох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжує покарання - відповідно до вимог ст.67 КК України, - не встановлено.
Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він періодично працює, має дохід, вже давно не вживає наркотичні засоби, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті злочину, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ст.309 ч.2 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та обвинуваченим - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.
Витрати на проведення експертизи у відповідності до ст.ст.118,124ч.2 КПК України підлягають стягненню з засудженого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався в ході досудового розслідування, не находить суд й наразі для цього підстав.
Доля речових доказів підлягає вирішенню судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 309 ч.2, 75, 76 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного даним вироком покарання, - з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ст.76ч.1п.1,2 та ч.2п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Покласти, згідно з вимогами ст.76 КПК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений даним вироком суду від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні - за проведення експертизи в ході досудового розслідування.
На підставі вимог ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, що були вилучені в ході обшуку у домоволодінні, де проживає ОСОБА_4 - особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 909,06 грами, які, згідно квитанції, зберігаються в камері зберігання речових доказів у Болградському відділенні поліції за адресою: м.Болград, пр-т Соборний,97 - знищити після набрання даним вироком законної сили.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1