Справа № 199/6545/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001314 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного з них, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Учасники судового провадження вважили можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Вислухавши думки учасників судового провадження, з огляду, що під час підготовчого провадження угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468 - 475 КПК України до суду не надійшли, підстави для закриття провадження з обставин, визначених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, повернення обвинувального акту з причин не відповідності вимогам КПК України або повернення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підступності, не встановлені, суд вважає, що можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання, кожному з обвинувачених, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою на 60 днів, яке обґрунтовує тим, що обвинувачені підозрюється у вчинені умисного тяжкого злочину, можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на потерпілих, свідків, скоювати інші злочини.

Обвинувачені заперечували проти заявленого клопотання просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченим під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, не зменшилися та до обвинувачених не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості над повагою до особистої свободи .

У справу «Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994» ЄСПЛ вказав, що при визначення «ступеня підозри» підставою для отримання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні «особливої категорії злочинів».

У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є тими особами, яких повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину проти експлуатації транспорту незаконному заволодінні транспортного засобу, повторно, за попередньою змовою групою осіб, за який законом у разі доведення вини, кожному з них, може бути призначено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, на час затримання офіційно не працювали.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку кожного з обвинувачених, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, при продовженні строку тримання обвинуваченим під вартою, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення обвинувачених від суду або переховування, скоювати злочини, впливати на недопитаних потерпілих, свідків, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у з зв`язку з викладеним та наявністю фактів про існування реального суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні №0001314 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного з них, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, у відкритому судовому засіданні на 12-00 годину 13.09.2018 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул.Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати: прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, кожному з них, - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 листопада 2018 року включно.
Відмовити кожному з обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілим для відома.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1