Справа № 214/1429/18
1-кп/214/507/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0001691, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2017 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:
-10.03.2016 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу, покарання відбуто (сплачено штраф) 30.03.2017,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
03.07.2017 у період часу з 01.30 годин до 04.00 годин ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із раніше знайомим ОСОБА_4 на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до автостоянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження за допомогою металевих кусачок металевої сітки паркану, яким була огороджена територія стоянки, проникли на вказану територію. При цьому, упевнившись що їх дії носять таємний характер, ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю уваги з боку паркувальника автостоянки ОСОБА_8 , умисно, таємно, протиправно, проти волі користувача транспортного засобу ОСОБА_9 , із корисливих спонукань, переслідуючи спільну злочинну мету, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, через утворений отвір викотили із охоронюваної території автостоянки шляхом спільного штовхання, без приведення у дію двигуна, мотоцикл марки «СузукіGSX 250», номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, з об`ємом двигуна 250 см.куб., з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_10 , однак, законним та фактичним користувачем являється ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із викраденим транспортним засобом залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим транспортним засобом - мотоциклом марки «СузукіGSX 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за власним розсудом, а саме: докотили шляхом спільного штовхання вказаного транспортного засобу до будинку АДРЕСА_4 , де викрадений мотоцикл і було виявлено працівниками поліції. Відповідно до висновку експерта №18/12.2/301 від 18.08.2017, вартість викраденого транспортного засобу - мотоциклу марки «Сузукі GSX 250», номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, з об`ємом двигуна 250 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 19777,76 грн.
У результаті спільних злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 19777,76 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.
03.07.2017 у період часу з 01.30 годин до 04.00 годин ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння корисливого злочину, діючи повторно, за попередньою змовою із раніше знайомим ОСОБА_3 про незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до автостоянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження за допомогою металевих кусачок металевої сітки паркану, яким була огороджена територія стоянки, проникли на вказану територію. При цьому, упевнившись що їх дії носять таємний характер, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку паркувальника автостоянки ОСОБА_8 , умисно, таємно, протиправно, проти волі користувача транспортного засобу ОСОБА_9 , із корисливих спонукань, переслідуючи спільну злочинну мету, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, через утворений отвір викотили із охоронюваної території автостоянки шляхом спільного штовхання, без приведення у дію двигуна, мотоцикл марки «Сузукі GSX 250», номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, з об`ємом двигуна 250 см.куб., з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_10 , однак, законним та фактичним користувачем являється ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із викраденим транспортним засобом залишили місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим транспортним засобом - мотоциклом марки «Сузукі GSX 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за власним розсудом, а саме: докотили шляхом спільного штовхання вказаного транспортного засобу до будинку АДРЕСА_4 , де викрадений мотоцикл і було виявлено працівниками поліції. Відповідно до висновку експерта №18/12.2/301 від 18.08.2017, вартість викраденого транспортного засобу - мотоциклу марки «Сузукі GSX 250», номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, з об`ємом двигуна 250 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 19777,76 грн.
У результаті спільних злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 заподіяну матеріальну шкоду на загальну суму 19777,76 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що точної дати, коли вчинював злочин, він не пам`ятає. З ОСОБА_4 вони зустрілись біля магазину «Ашан», щоб прогулятися. Близько 23-00 дійшли до стоянки по вул. Авраменко та побачили там мотоцикл чорного кольору марки «Сузукі» з наклейкою, без реєстраційного номера, який їм сподобався, а тому вони вирішили взяти його без відома господаря. Охорони він там не бачив. Пошкодили металеву огорожу стоянки кусачками, які взяли у знайомого, що мешкав неподалік. Сітку різав він, на територію стоянки проник також він, а ОСОБА_4 , тримав руками сітку, коли він викотив мотоцикл. Ключа від мотоцикла у них не було та завести його вони не намагалися. Він сів на мотоцикл, а ОСОБА_4 його штовхав. Вони докотили його шляхом штовхання до вул. Харцизська, але зрозуміли, що вчинили неправильно і залишили його там. Після цього пішли попити води, але коли повернулися, їх затримали працівники поліції. Мотоцикл потерпілому повернутий співробітниками поліції. Шкода відшкодована потерпілому його батьками. У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав в повному обсязі та показав, що вони зустрілися з ОСОБА_3 біля магазину «Ашан» і пішли в бік автомобільної стоянки біля магазину «Болеро». На стоянці побачили мотоцикл чорного кольору, який їм сподобався. ОСОБА_3 кусачками пошкодив сітку, а він її тримав. В цей час ОСОБА_3 викотив мотоцикл. Вони мотоцикл не заводили, оскільки не було ключа. Вони його поштовхали, а коли втомились стояли на вулиці Харцизскій. Тут їх затримали працівники поліції. Шкоду потерпілому відшкодовувала його тітка разом з батьками ОСОБА_3 . У вчиненому кається, просив суворо не карати.
Враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожним окремо, вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мало місце.
Призначаючи покарання, суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, встановленою судом, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним (том 3 а.п.41).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (том 3 а.п.44), раніше судимий (том 3 а.п.39), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том 3 а.п.41, 42).
Обставиною, встановленою судом, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним (том 3 а.п.29).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, відповідно до положень ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з позитивного боку (том 1 а.п. 77, 113), в силу ст.89 КК України раніше не судимий (том 3 а.п.25), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (том 3 а.п.29), але з квітня 2011 року перебував під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками. Знятий з-під нагляду в квітні 2012 року через закінчення строку нагляду (том 3 а.п.28). Крім того ОСОБА_3 , має хронічну ревматичну хворобу серця, міокардіосклероз, ролапс мітрального клапану 1ст. СНО (том 1 а.п. 78), проходив лікування в медичних закладах (том 1 а.п. 79, 80, 81, 82, 83, 84).
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України, вбачається, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин провадження і відомостей про особу кожного обвинуваченого, приймаючи до уваги, що завдана шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, думку потерпілого, який при призначенні обвинуваченим покарання, покладався на розсуд суду, жодних претензій майнового чи морального характеру до них не висував, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, оскільки є всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Розглядаючи можливість виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Виходячи із всіх встановлених у провадженні обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останніх обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Відповідно до норм ст. 77 КК України, оскільки судом призначається обвинуваченим кожному окремо, покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнення їх від відбування покарання з випробуванням. Суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для застосування додаткового виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України, у виді конфіскації майна
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Згідно з нормами ч.5 ст.72 КК України, переднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2018 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, тобто зарахуванню, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, підлягає строк тримання останнього під вартою з 19.01.2018 (Том 2 а.п. 240-242, 243-244, 246) по 07.05.2018 дати зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт (том 1 а.п. 87, 99-101).
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2018 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою, та затримано в той же день (том 3 а.п.9, 10), тобто зарахуванню, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, підлягає строк тримання останнього під вартою з 20.02.2018 (Т. 2 а.п. 9, 10) по 07.05.2018 дати зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт (том 1 а.п. 92, 102-104).
Окрім того, потерпілим подано до суду заяву про залишення цивільного позову без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої йому шкоди, будь-яких матеріальних чи моральних претензій до обвинувачених він не має. Отже, на підставі положень ч.5 ст.128, ч.3 ст.129 КПК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення вказаної заяви.
Питання розподілу процесуальних витрат судом вирішується в порядку, передбаченому ст.124 КПК України.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 19.01.2018 по 07.05.2018.
Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати в строк призначеного покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 20.02.2018 по 07.05.2018.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2075 (дві тисячі сімдесят п`ять) гривень 70 копійок (Т. 2 а.с. 35, 42, 152).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2075 (дві тисячі сімдесят п`ять) гривень 70 копійок (Т. 2 а.с. 35, 42, 152).
Речовий доказ мотоцикл марки «Сузукі GSX 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися на власний розсуд (том 2 а.п.23, 25).
Речовий доказ металеві кусачки, виявлені та вилучені 03.07.2017 при огляді місця події: автостоянки, по вул. І. Авраменка, 4-А в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, які передані до камери зберігання Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (том 2 а.п.30).
Речові докази 7 слідів папілярних узорів, виявлених та вилучених 03.07.2017 при огляді мотоцикла «СузукіGSX 250», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: вул. Харцизська, 85 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.п.54).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1