Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 квітня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2018 року у кримінальних провадженнях №0000732 від 13.02.2017 року та №0000824 від 07.08.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 15.11.2017 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого 23.03.2015 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186,69,70 КК України до 2 років 10 місяців 10 днів позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Любтиковичі Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, розлученого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 08.07.2016 року за ч.3 ст.28,ч.2 ст.240 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 7650 грн.; 14.02.2017 року вироком Сарненського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 25.05.2017 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
з участю прокурора Бернадської- ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2018 року:
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі ;
за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Сарненського районного суду від 15.11.2017 року, призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 15 листопада 2017 року.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів,передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з дня взяття під варту - 30.01.2018 року.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох ) років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 25.05.2017 року Сарненського районного суду Рівненської області, призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з дня взяття під варту - 30.01.2018 року.
Судом вирішено долю речових доказів в кримінальному провадженні.
Як встановлено вироком суду першої інстанції, в кінці червня 2017 року приблизно о 21 год.00 хв., ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження запираючого механізму вхідних дверей, проникли до приміщення будинку належного ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали належний останньому бензиновий тример "Байкал ББТ 4000" вартістю 1458 грн., чим завдали потерпілому збитків на вказану суму.
12.07.2017 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_5 скоїли відкрите викрадення належного ОСОБА_10 майна. При цьому, на реалізацію спільного злочинного умислу, з метою заволодіння чужим майном, зайшли за ОСОБА_10 до під`їзду житлового будинку в АДРЕСА_5 , де між другим та третім поверхами підійшли до останньої. ОСОБА_7 шляхом виривання з рук, відкрито викрав належну ОСОБА_10 жіночу сумку, вартістю 385 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки "Fly Shark" вартістю 850 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Київстар" вартістю 25 грн., парасоля вартістю 70 грн., сонцезахисні окуляри, вартістю 65 грн., а ОСОБА_5 , одночасно, шляхом зривання з шиї, відкрито викрав належні ОСОБА_10 золотий ланцюжок, вартістю 3120 грн. із золотим хрестиком вартістю 780 грн. та золотим кулоном, вартістю 858 грн., чим заподіяли останній матеріальних збитків на загальну суму 6153 гривень.
Повторно, 13.07.2017 року приблизно о 04 год. 37 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_6 , шляхом зняття готівки через термінал "Приватбанк", з належної ОСОБА_10 , карти № НОМЕР_1 , таємно викрали грошові кошти загальною сумою 3500 грн., чим заподіяли останній матеріальних збитків на вказану суму.
В поданих апеляційних скаргах:
-обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій, доведеності його винуватості, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити йому покарання з урахуванням ст.69 КК України, оскільки він сприяв розкриттю злочину, визнає вину у скоєних злочинах. Додає, що судом не враховано його характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан його здоров`я, зокрема, те, що він хворіє на туберкульоз, гепатит С та є ВІЛ-інфікованим.
-обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким застосувати до нього ст.75 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що показання обвинувачених щодо викрадення майна з господарства ОСОБА_9 суттєво різняться, зокрема обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що з ними під час вчинення злочину була третя особа, однак про неї прокурор не зазначав під час судового засідання. Додає, що було порушено його право на захист. Стверджує, що на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей. Разом з тим, зазначає, що він є онкохворим і перебуває на обліку «Д» в Рівненському обласному онкодиспансері з 2003 року.
В поданому запереченні, не погоджуючись з апеляційними скаргами обвинувачених, потерпіла ОСОБА_10 просить апеляційні скарги обвинувачених не задовольняти та призначити їм покарання в максимальних межах статтей, в яких вони обвинувачуються.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які просять змінити вирок, думку прокурора ОСОБА_11 , яка просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених не належать до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка, та не оспорюється в апеляційних скаргах.

Що стосується призначеного обвинуваченим покарання, судом першої інстанції при його призначенні в повній мірі дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання за кожен із вчинених злочинів, правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими і середньої тяжкості злочинами, їх кількість, обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - щире каяття в скоєному злочину, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особи обвинувачених, які раніше судимі, знову вчинили злочини проти власності, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин під час іспитового строку, та дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, що відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинувачених.

Також з дотриманням вимог ч.1 ст.70 КК України та ч.1 ст.71 КК України, судом першої інстанції призначено остаточне покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про можливість застосування до нього ст.69 КК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки з огляду на враховані ст.65 КК України обставини, підстав для застосування цих норм закону судом апеляційної інстанції не встановлено, обвинуваченим при апеляційному розгляді не наведено.
Водночас , не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки нові злочини вчинено під іспитового строку, що виключає повторне застосування положень ст.75 КК України.
Також є безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про порушення судом першої інстанції його права на захист, що спростовується журналом судового засідання від 19 жовтня 2017 року та звукозаписом судового засідання , згідно яких вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено його права та обов`язки, на запитання головуючого, чи зрозумілі вони йому, було ствердна відповідь. Клопотань від нього про призначення захисника не надходило.
Крім того, колегія суддів наголошує, що підстави для обов`язкової участі захисника обвинуваченому ОСОБА_6 , передбачені ст.52 КК України, відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчинених ними злочинів та особам обвинувачених, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

С У Д Д І :

_______________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3