УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 589/2861/16-к

Провадження № 51-5072ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року,
встановив:
За вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК на строк 10 років; за ч. 2 ст. 185 на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років. На підставі ч. 5 ст. 72 ККзараховано ОСОБА_5 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 06 лютого 2016 року по день набрання вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК виправдано, у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінено в частинах процесуальних витрат, речових доказів та зарахування строку попереднього ув`язнення. Так, ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 ККзараховано в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 06 лютого 2016 року по 05 лютого 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з постановленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2018 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
Захисник ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, однак зазначені в ухвалі Верховного Суду від 29 березня 2018 року недоліки не усунув.
Як зазначав Верховний Суд, що касаційна скарга повинна відповідати вимогам, зазначеним в ст. 427 КПК.
Залишаючи касаційну скаргу захисника без руху, Верховний Суд в ухвалі від 29 березня 2018 року зазначив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, а саме не містить обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому Верховним Судом було звернуто увагу захисника ОСОБА_4 на тому, що доводи його касаційної скарги зводились до посилань на неповноту судового розгляду, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Однак повторна подана захисником касаційна скарга за змістом є аналогічною касаційній скарзі, яку було залишена без руху.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак у повторно поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування постановлених судових рішень з підстав допущення, на його думку, судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке призвело до невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок суворості, знову посилається на неповноту судового розгляду та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.
При цьому захисник, не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, так і не зазначив порушень, допущених апеляційним судом, не вказав як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення, та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування ухвали цього суду касаційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Викладені захисником у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, в повторно поданій касаційній скарзі захисник просить скасувати рішення як суду першої, так і апеляційної інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, що суперечить положенням ст.436 КПК.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року, разом з доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3