Справа № 366/2344/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/645/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 05.07.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Поліського району, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Крім того, вказаним вироком суду цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволений частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 у якості відшкодування матеріальної шкоди 1171 гривню 06 копійок та у якості відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.
Цим же вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Згідно із вироком суду, ОСОБА_6 , за зміненим обвинуваченням від 15 січня 2018 року, обвинувачується в тому, що 17 квітня 2017 року, близько 18 години 20 хвилин (більш точного часу не встановлено), знаходячись по вул. Центральній (Радянській) в с. Романівка, Поліського району, Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно наніс йому декілька ударів руками в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме струсу головного мозку, синця та саден на обличчі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись із вироком Іванківського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Підставами для скасування вироку суду захисник зазначає неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на неналежність та недопустимість доказів, на які послався суд першої інстанції на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, апелянт зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 заперечив свою причетність до нанесення умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , який 17 квітня 2017 року перебував в нетверезому стані, а будь-яких інших об`єктивних доказів вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині, стороною обвинувачення надано не було.

Крім того, на думку захисника обвинуваченого, суд першої інстанції послався на показання свідка, а саме, голови сільської ради ОСОБА_12 , які суперечать версії органів досудового розслідування, та ніяким чином не підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Вказаний свідок зазначала, що обвинувачений та потерпілий на наступний день після конфлікту між ними, перебували в її службовому кабінеті, однак тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого вона не бачила.

Крім того, апелянт вказує про наявність безособового характеру доказів винуватості ОСОБА_6 у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а саме висновків судово-медичних експертиз, слідчих експериментів, результатів допиту спеціаліста ОСОБА_13 , які ніяким чином не підтверджують причетність саме ОСОБА_6 до спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, захисника та законного представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи прокурора та потерпілого які заперечували проти апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ст. 409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У порушення вимог зазначеної норми процесуального закону, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, визнаного судом доведеним, обмежившись лише посиланням на обвинувальний акт з формулюванням обвинувачення, встановленим органом досудового розслідування. Зазначене порушення судом першої інстанції норми кримінального процесуального закону є істотним, в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, так як перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину встановлені судом першої інстанції не були, апеляційний суд позбавлений можливості встановити зазначені обставини та сформулювати обвинувачення ОСОБА_6 . А тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду з особливостями, встановленими ст.416 КПК України. На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині невідповідності оскаржуваного вироку вимогам ст.370 КПК України щодо його законності.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , підлягають перевірці під час нового розгляду кримінального провадження відносно нього судом першої інстанції. На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4