Дата документу Справа № 314/985/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/368/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/985/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року задоволено клопотання начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 02 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Накладено арешт на пристрій для куріння «EVOD Twist ІІІ» чорно-сірого кольору, полімерну ємність з написом «Банеоцин» з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, 80 полімерних зіп-пакетів, напівпрозору полімерну упаковку червоного кольору з написом «S-Oliver» з таблетками круглої форми білого кольору невідомого походження в кількості 22 шт., полімерну ємність для ліків з написом «Make you stronger and more healthy» з 3 (трьома) капсулами зеленого кольору невідомого походження та 2 (двома) фрагментами таблеток рожевого кольору невідомого походження, металеву ємність зеленого кольору з 12 (дванадцятьма) таблетками невідомого походження із зображенням рослин, автомобільний державний знак НОМЕР_1 зі слідами гарі, полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, мобільний телефон MQAG2VC/A в корпусі чорного кольору з об`ємним зображенням тигра на задній кришці з сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 , ноутбук «MacBook Pro» серійний № C02N51YFG3QP в корпусі сірого кольору, зубну щітку та станок для гоління, в обсязі тимчасового позбавлення права на використання, розпорядження та відчуження зазначеного майна, з метою збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно зі змістом судового рішення, 15.03.2018 року начальник Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 14.03.2018 року під час проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Вважав, що забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню й на них могли зберегтися сліди або інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно, вилучене під час проведення огляду місця події, має суттєве значення для встановлення обставин, з метою проведення ряду судових експертиз, а також збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 вважає, що ухвала слідчого судді прийнята із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України, а відтак має бути скасована. В обґрунтування своїх вимого апелянт вказує, що ані в клопотанні прокурора, ані в ухвалі слідчого судді не наведено доказів, що арештоване майно має ознаки речових доказів, слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не перевірив та не надав належної оцінки вказаному факту, не з`ясував, хто справжній власник майна, так як квартира не належить ОСОБА_8 , та чи є вилучене майно продуктом чи знаряддям злочинної діяльності, не приведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження цим майном будь-якими особами, не доведена правова підстава для арешту майна, не доведено, що вилучене під час проведеного 14.03.2018 року обшуку майно, на яке слідчий просив накласти арешт, будь-яким чином відноситься до кримінального провадження № 0000055 від 02 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не можуть бути визнані достатніми для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання. Посилаючись про встановлення факту, що громадянином ОСОБА_10 є ОСОБА_8 , прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку, а слідчий суддя зазначити їх в ухвалі. Між тим, прокурор жодних належних та допустимих доказів цьому не привів, а послався лише на факт встановлення, що громадянином ОСОБА_10 є ОСОБА_8 та, нібито, і квартира АДРЕСА_1 , є його місцем мешкання. Також апелянт зазначає, що з ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.03.2018 року, на підставі якої було здійснено обшук приміщення, вбачається, що дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем не надавався. Обшук проводився з залученням спеціаліста. А тому, ноутбук та телефон з сім-картою під час обшуку вилучено незаконно з самого початку. Більше того, прокурором не було встановлено, що вилучені ноутбук, телефон з сім-картою містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Натомість, ОСОБА_8 веде реальну господарську діяльність, а тому після довготривалого вилучення і неповернення вказаного майна, діяльність суб`єкта підприємницької діяльності є фактично паралізованою. Отже, як вважає апелянт, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що речі, які були виявлені та вилучені під час обшуку 14 березня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності іншої особи, мають відношення до даного кримінального провадження, з наданих до суду матеріалів провадження не вбачається. Прокурор та слідчий суддя посилаються лише на те, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що ці речі є доказом злочину, не надаючи та не розкриваючи при цьому їх зміст в контексті взаємозв`язку з даним кримінальним провадженням, а також не вказуючи конкретно, які саме речі є підтвердженням вчинення кримінального правопорушення, стосуються його об`єктивної сторони і яким є їх доказове значення. Більш того, прокурор не додав до клопотання належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності накладення арешту на вказане майно. Також, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності на вилучені речі завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна. Враховуючи, що ухвалу суду від 15.03.2018 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, а про існування такої ухвали стало відомо лише 19.03.2017 року, коли була отримана оскаржувана ухвала, вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучене майно за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 02 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Зобов`язати начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 чи іншу особу, у якої перебуває вилучене майно, повернути його.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , який просив апеляційну скаргу задовольнити; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частина 3 цієї ж статті, передбачає, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року захисником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 не пропущений.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, встановлено, що в провадженні Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 02.03.2018 року за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів з метою їх збуту, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.03.2018 року в рамках даного кримінального провадження надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини кримінального правопорушення.

14.03.2018 року начальником Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури проведено обшук за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3а-93, в ході якого вилучено пристрій для куріння «EVOD Twist ІІІ» чорно-сірого кольору, полімерну ємність з написом «Банеоцин» з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, 80 полімерних зіп-пакетів, напівпрозору полімерну упаковку червоного кольору з написом «S-Oliver» з таблетками круглої форми білого кольору невідомого походження в кількості 22 шт., полімерну ємність для ліків з написом «Make you stronger and more healthy» з 3 (трьома) капсулами зеленого кольору невідомого походження та 2 (двома) фрагментами таблеток рожевого кольору невідомого походження, металеву ємність зеленого кольору з 12 (дванадцятьма) таблетками невідомого походження із зображенням рослин, автомобільний державний знак НОМЕР_1 зі слідами гарі, полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, мобільний телефон MQAG2VC/A в корпусі чорного кольору з об`ємним зображенням тигра на задній кришці з сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 , ноутбук «MacBook Pro» серійний № C02N51YFG3QP в корпусі сірого кольору, зубну щітку та станок для гоління.

Слідчий суддя постановляючи ухвалу про накладання арешту на все вилучене під час обшуку майно, дійшов до переконання, що вилучені під час проведення обшуку речі мають суттєве значення для встановлення обставин справи з метою проведення ряду експертиз, а також збереження речових доказів, однак колегія суддів, не може в повній мірі погодитись з таким висновком.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Чинним КПК України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Колегія суддів вважає, що прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження фактичні дані вважати, що вилучені предмети, а саме пристрій для куріння «EVOD Twist ІІІ» чорно-сірого кольору, полімерна ємність з написом «Банеоцин» з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, 80 полімерних зіп-пакетів, напівпрозора полімерна упаковка червоного кольору з написом «S-Oliver» з таблетками круглої форми білого кольору невідомого походження в кількості 22 шт., полімерна ємність для ліків з написом «Make you stronger and more healthy» з 3 (трьома) капсулами зеленого кольору невідомого походження та 2 (двома) фрагментами таблеток рожевого кольору невідомого походження, металева ємність зеленого кольору з 12 (дванадцятьма) таблетками невідомого походження із зображенням рослин, автомобільний державний знак НОМЕР_1 зі слідами гарі, полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, зубна щітка та станок для гоління, можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій та/або набуті кримінально протиправним шляхом, тому накладення арешту на вищевказане майно є необхідною мірою для їх збереження, як речових доказів.

Що стосується вилучених при обшуку - мобільного телефону MQAG2VC/A в корпусі чорного кольору з об`ємним зображенням тигра на задній кришці з сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 та ноутбуку «MacBook Pro» серійний № C02N51YFG3QP в корпусі сірого кольору, то колегія суддів, приходить до висновку, що з клопотання прокурора та додатків до нього неможливо встановити, обставини, за якими вказані речі могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, чи зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом. Не були вказані обставини належним чином досліджені та підтверджені і під час судового розгляду, а тому, висновок слідчого суддя про необхідність накладання арешту на вказане майно є необґрунтованим.

Таким чином, мобільний телефон MQAG2VC/A в корпусі чорного кольору з об`ємним зображенням тигра на задній кришці з сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 та ноутбук «MacBook Pro» серійний № C02N51YFG3QP в корпусі сірого кольору не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а за таких обставин - відсутні законні підстави для арешту вказаних речей.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке складається з кількох предметів, допустив однобічність і необ`єктивність судового розгляду, не перевіривши обставини, за якими кожен з предметів повинен відповідати критеріям визначеним в п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а ухвалу слідчого судді необхідно скасувати постановивши нову ухвалу, якою клопотання начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року, якою задоволено клопотання начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 02 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 14 березня 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про накладення арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 02 березня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на пристрій для куріння «EVOD Twist III» чорно-сірого кольору, полімерну ємність з написом «Банеоцин» з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, 80 полімерних зіп-пакетів, напівпрозору полімерну упаковку червоного кольору з написом «S-Oliver» з таблетками круглої форми білого кольору невідомого походження в кількості 22 шт., полімерну ємність для ліків з написом «Make you stronger and more healthy» з З (трьома) капсулами зеленого кольору невідомого походження та 2 (двома) фрагментами таблеток рожевого кольору невідомого походження, металеву ємність зеленого кольору з 12 (дванадцятьма) таблетками невідомого походження із зображенням рослин, автомобільний державний знак НОМЕР_1 зі слідами гарі, полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору невідомого походження, зубну щітку та станок для гоління, в обсязі тимчасового позбавлення права на використання, розпорядження та відчуження зазначеного майна, з метою збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Вилучені під час обшуку 14 березня 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 речі, а саме мобільний телефон MQAG2VC/A в корпусі чорного кольору з об`ємним зображенням тигра на задній кришці з сім-картою мобільного оператору «Київстар» № НОМЕР_2 та ноутбук «MacBook Pro» серійний № C02N51YFG3QP в корпусі сірого кольору повернути за належністю ОСОБА_8 .

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4