Провадження №1-кп/639/444/18
Справа №639/4007/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 17 червня 2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001133 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 16.11.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 звільнений з іспитовим строком на 2 роки, 10.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 ККУ до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2018 о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебував на прилеглій території до ЗОШ №153, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 15, де помітив раніше йому незнайомого малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який катався на належному йому велосипеді. Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення велосипеда, належного малолітньому ОСОБА_6 із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для здоров*я останнього. Після цього, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, спочатку наблизився до малолітнього ОСОБА_6 , а потім діючи зненацька, нехтуючи тією обставиною, що перед ним малолітня дитина, використовуючи свою фізичну перевагу над ним, застосовуючи фізичне насилля, силою штовхнув останнього правою рукою в плече. Від отриманого поштовху малолітній ОСОБА_6 , відчувши фізичний біль, упав лівою ділянкою тулубу на пісок. Надалі ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, що склалася, та, бажаючи довести до кінця свій злочинний намір, усвідомлюючи його протиправний характер, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволодів велосипедом спортивного типу «Specialized Hardrock Disc 650d», жовтого кольору, рама № НОМЕР_1 , вартістю 5577грн. 80 коп., а також спідометром «AS-820», вартістю 133 грн. 56 коп., та катафотом («стопак»), вартістю 118 грн. 50 коп., які були прикріплені до руля велосипеду. Після цього, ОСОБА_5 , відкрито заволодівши велосипедом зі спідометром та катафотом, належними малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для здоров*я потерпілого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5829 грн. 86 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи за №1912/18 від 26.06.2018 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив злочин відносно малолітнього потерпілого ОСОБА_6 при цьому детально вказав про механізм та спосіб вчинення злочину. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без їх участі. На підтвердження наведеного вище, матеріали провадження містять повістки з відміткою отримання потерпілим та його законним представником судових повідомлень.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Щодо можливості розгляду справи без участі потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 не заперечували, такої думки дотримувався прокурор.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для здоров*я потерпілого, вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проходив обстеження у 24 відділенні ХОКПЛ №3 з 27.01.2015 року по 30.01.2015 року з діагнозом: легка розумова відсталість, згідно висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування заходів медичного характеру не потребує, у період часу якому відповідає правопорушення, виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не працює, не одружений, раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п.6 ч.1 ст. 67 КК є вчинення злочину щодо малолітнього.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 10 травня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року та враховує положення ст.72 КК України.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В силу ч. 1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття, покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

«До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 300,00 грн.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.06.2018 року щодо вилученого майна під час проведення огляду місця події 21.06.2018 року, а саме: велосипеду «Specialized Hardrock Disc 650d», жовтого кольору, рама № НОМЕР_1 , спідометра «AS-820» та катафота («стопака»), які визнано речовими доказами та повернути їх власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1