Провадження № 1-КП/200/196/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

судом присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних (основних) ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ОСОБА_5

присяжної (запасної) ОСОБА_6

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001712, та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п.Безверхове Хасанського району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001712 відносно ОСОБА_10 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень за п.6, ч.2 ст.115 КК України та за ч.3 ст.289 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити відносно ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_10 скоєно особливо тяжкі злочини, зокрема проти життя та здоров`я особи, він ніде офіційно не працює, а тому існують ризики переховування обвинуваченого від суду, та впливу на потерпілого та свідків, або вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Заперечував проти клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав думку прокурора, заперечував проти клопотання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував проти клопотання прокурора та вказав, що в нього немає наміру переховуватися від суду та перешкоджати здійсненню кримінального провадження, не збирається вчинювати інші кримінальні правопорушення. Також, він позбавлений знищити, спотворити речові докази, оскільки усі вони вилучені. В нього немає підстав впливати на свідків.

Просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як в нього є постійне місце проживання, йому треба працювати, оскільки необхідно утримувати батька інваліда, двох неповнолітніх дітей. За кожною вимогою зобов`язується з`являтися до суду.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію обвинуваченого, заперечував проти клопотання прокурора та прохав змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 строком на 60 днів, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, при цьому вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено.

Станом на 10 вересня 2018 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 спливає 20 вересня 2018 року, судовий розгляд кримінального провадження після заміни судді розпочатий спочатку, не допитані свідки, а наступна дата судового засідання призначена 27.09.2018 року, тобто поза межами строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

При цьому, судом при продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалися ризики, передбачені ст.177 КПК України, - що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження, впливати на представника потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_10 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується.

Так, ОСОБА_10 звинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, що посягає на найвищі соціальні цінності як то недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі непоправні наслідки - смерть людини, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі і довічне.

А отже, суд вважає, що суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_10 та серйозність висунутого йому обвинувачення, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, а тому, з урахуванням стадії судового провадження, коли свідки не допитані, існує висока вірогідність впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладених підстав, суд вважає, що даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості та складності справи, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, й такий, що виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого та свідків.

Щодо доводів обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_10 злочину, й не зможе забезпечити його процесуальну поведінку, при цьому судом враховано тяжкість інкримінованих злочинів, відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду.
Також,вказані обвинуваченим обставини мали місце і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , і самі по собі вони не зможуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 176-177, 183-184, 193-194, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 листопада 2018 року, включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1