Справа № 409/751/18 1-кс/409/176/18
Провадження № 11-сс/782/107/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

розглянувши 07 травня 2018 року в м. Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 квітня 2018 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про накладення арешту на майно, а саме на: 1) трактор марки «БЕЛАРУС 82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 2) причеп, на якому мається маркування НОМЕР_2 ; 3) трактор марки «К 701» реєстраційний номер НОМЕР_3 ; 4) БДВП 6,3; 5) трактор марки «К 701» реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 6) БДВП - 6,3 з позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, без заборони права користування майном та передачею його на зберігання ОСОБА_6 . Також було накладено арешт на: бензопилу марки «Урал» БП-45-3,0; бензопилу марки «Goodluk»; 2 сокири з забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном.

З ухвали слідчого судді вбачається, що в провадженні СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області знаходяться матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Досудовим розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ФГ «Застава-2010» самовільно зайняло земельні ділянки державної форми власності, які розташовані на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району. При цьому самовільно змінивши їх цільове призначення. ОСОБА_7 , який є головою ФГ «Застава-2010» самовільно, всупереч встановленого законом порядку в листопаді 2017 року розорав земельні ділянки розташованих на контурах: № НОМЕР_5 площею 5,8 га, № 594 площею 5,5 га, № 595 площею 2,5 га, № 596 площею 1,5 га, № 597 площею 5,5 га, № 749 площею 11,3 га, сіножаті державної форми власності; № 660 площею 11,4 га, пасовища державної форми власності; № 303 площею 10,7 га, рілля державної форми власності, за межами населеного пункту с. Шарівка на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району.

Крім того, 17.04.2018 в ході огляду місця події, а саме земельної ділянки, яка розташована на контурах: № НОМЕР_6 площею 1,6 га, № 602 площею 1,4 га, № 603 площею 0,8 га, № 604 площею 3,7 га, № 605 площею 0,7 га, № 606 площею 0,5 га, пасовища державної форми власності, за межами населеного пункту с. Шарівка на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району. Встановлено незаконну обробку даної земельної ділянки особами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які діяли за усною вказівкою ОСОБА_7 , за допомогою двох бензопил та двох сокир було проведено очищення земельної ділянки від чагарників, які вивозились за допомогою тракторів, а також проводилось дискування даної земельної ділянки. Під час проведення вказаного огляду місця події 17.04.2018 працівниками поліції були вилучені зазначені транспортні засоби, причепи, бензопили та сокири, які визнані речовими доказами.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування, виникла необхідність в арешті майна. Посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з яким арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя встановив, що власником трактора марки «К 701» реєстраційний номер НОМЕР_7 є ОСОБА_7 , власником трактора марки «К 701» реєстраційний номер НОМЕР_4 є сільськогосподарський виробничий кооператив «Батьківщина», власником причепу, на якому мається маркування НОМЕР_2 , та БДВП - 6,3 у кількості 2 одиниць є ФГ «3астава 2010». Зазначена сільськогосподарська техніка передана за договорами оренди у користування ОСОБА_6 . За договором оренди сільськогосподарської техніки, укладеному між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 трактор марки «БЕЛАРУС 82.1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий у користування ОСОБА_6 . Вилучені 2 сокири та 2 бензопили належить ОСОБА_6 .

Слідчий суддя вважав, що у судовому засіданні доведена необхідність арешту вилученого майна та наявний ризик пошкодження речових доказів. Проте також було встановлено, що наслідком арешту майна для ОСОБА_6 , як для володільця та користувача зазначеним майном, є погроза припинення сільськогосподарських робіт. З огляду на це, з урахуванням способу арешту майна, що є найменш обтяжливим, слідчий суддя наклав арешт на сільгосптехніку з позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, без заборони права користування ним, а на бензопили та сокири накладено арешт з забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Посилаючись на диспозицію ч. 1 ст. 197-1 КК України, вказує, що досудовим розслідуванням не встановлено завдання значної шкоди її законному володільцю або власнику, яка повинна становити більше 176 200 грн., у зв`язку з чим відсутній склад злочину за даною статтею. Вказує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області одинадцяти учасникам АТО було надано накази про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 2 га кожна (всього біля 22га) у власність для ведення особистого селянського господарства розташованих за межами населених пунктів на території, яка за даними земельного кадастру враховується в Шарівській сільській раді Білокуракинського району за рахунок земель резервного фонду сільськогосподарського призначення державної власності, угіддя-рілля. Фактично на цих земельних ділянках здійснювалась вирубка кущів, дерев, трав висотою більш 5 метрів. У порушення ч. 3 ст. 168 КПК України копія протоколу про тимчасове вилучення майна не була надана особі, у якої вилучено майно або її представнику. Не погоджується з доводами слідчого, що вилучена сільськогосподарська техніка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки, на його думку, відсутня подія кримінального правопорушення. У даному кримінальному провадженні відсутній потерпілий. Слідчий, в порушення вимог ст. 171 КПК України, не визначив власників майна, осіб які його використовують. Клопотання не містить у собі посилання на розмір шкоди чи неправомірної вигоди, відсутня вартість арештованого майна, через що неможливо встановити співмірність вартості арештованого майна і розмір шкоди, що є обов`язковим.

При апеляційному розгляді:

- володілець майна, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, підтримав її вимоги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, висловлюючи доводи за апеляційною скаргою, заперечував проти задоволення її вимог, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи володільця майна та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про арешт майна повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна, або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи дане клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого висновку про існування достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні слідчого майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий, може бути відчужене, вказане клопотання слідчого, за наявності для цього правових підстав, було задоволено.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників, володільця майна.

Доводи володільця майна про відсутність події складу злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України, не є предметом перевірки слідчим суддею або судом при розгляді цього клопотання про арешт майна, оскільки слідчим ставиться питання про накладення арешту на майно тільки з метою збереження речових доказів.

При цьому колегія суддів погоджується зі слідчим суддею про можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 квітня 2018 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3