печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурораОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 19.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 року-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001108 від 23.01.2013 р. про закриття кримінального провадження.

Зі змісту скарги вбачається, що заявником оскаржується постанова прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва радника юстиції ОСОБА_6 від 19 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 р. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заявив, що закриття даного кримінального провадження, на його думку, є незаконним, здійсненим при неповному застосуванні всіх передбачених заходів для забезпечення ефективного досудового розслідування: проведено поверхово, неповно, без всебічного дослідження обставин матеріалів справи.

Прокурор ОСОБА_6 заявив, що скарга безпідставна та не ґрунтується на матеріалах провадження.

Представники ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_5 також вказали на те, що скарга безпідставна та не ґрунтується на матеріалах провадження, та зазначили, що оскаржувана постанова прокурора ОСОБА_6 від 19.03.2018 року є законною та була винесена у відповідності до чинного законодавства, у діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, що підтверджено нормативно-правовими актами, статутом, положеннями та документами АТ «Укрінбанк», документами банківського контролю та нагляду.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників провадження, проаналізувавши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Згідно даних постанови прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 19.03.2018 року, адресою місцезнаходження відповідного відділу у вказаному документі зазначено: АДРЕСА_1 , що відповідає фактичним даним та знаходиться у межах територіальної підсудності Печерського районного суду міста Києва.

Згідно вимог ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.55 КПК України).

Як свідчать матеріали кримінального провадження № 0001108, 16 травня 2011 року було винесено постанову про визнання цивільним позивачем по даній справі ПАТ «Укрінбанк» та представнику цивільного позивача роз`яснено його права.Окрім того , 25 березня 2013 року було винесено постанову про визнання юридичної особи ПАТ «Український інноваційний банк» потерпілим у кримінальному провадженні № 0001108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, з якою ознайомлено представника ПАТ «Укрінбанк» . 29 березня 2013 року було винесено постанову про визнання ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001108 представником потерпілого. 22.05.2015 року його було допитано та роз`яснено права та обов`язки.

Таким чином, в частині вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого представнику юридичної особи та проведення його допиту вимоги кримінального процесуального законодавства у кримінальному провадженні № 0001108 виконано у повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи.

У скарзі представника ФГВФО не наведено жодних фактів на підтвердження заподіяння майнової шкоди.

У кримінальному провадженні № 0001108 від 23.01.2013 р. інкримінований період окреслено, виключно, подіями червня 2009 року лютого 2010 року. Події щодо введення в ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації 24.12.2015 року та запровадження з 22.03.2016 року процедури ліквідації банку не відносяться до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Відповідно, вимога щодо допиту в якості свідків представника тимчасової адміністрації, введеної до АТ «Укрінбанк» 24.12.2015 року, або ліквідатора банку, що діє з 22.03.2016 року, не ґрунтується на вимогах закону.

У ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо встановлено, що правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обмежується виконанням спеціальних функцій.

Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у справі № 757/5668/14-ц за позовом АТ «Укрінбанк» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів 14.03.2014 року ПАТ «Укрінбанк» в якості позивача звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 4 912 878, 36 грн., посилаючись на те, що зазначені кошти начебто безпідставно були отримані відповідачем ОСОБА_7 протягом лютого грудня 2006 року та протягом червня 2009 р. лютого 2010 року. Зміст позову стосувався фактичних обставин виплати персональної надбавки Голові Правління, членам Правління та окремим працівникам банку в зазначений період, в тому числі на підставі наказів від 27.07.2009 р. №57-п, від 21.08.2009 р. № 69-п, від 18.09.2009 р. №89-п, від 28.10.2009 р.№ 120-п, від 27.11.2009 р. №135 п, від 21.12.2009 р. №147 п, від 27.01.2010 р. №7-п, від 24.02.2010 р. №16-п та доданих до них відповідних додатків.

Представник ФГВФО безпосередньо брав участь у розгляді у Печерському районному суді м. Києва даної цивільної справи № 757/5668/14-ц за позовом АТ «Укрінбанк» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів, а також виступив в якості суб`єкта апеляційного оскарження. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі №757/5668/14-ц апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» відхилена, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишено без змін.

Як свідчать матеріали справи матеріально-правові вимоги, заявлені у кримінальному провадженні за №0001108 від 23.01.2013 р. та у цивільній справі № 757/5668/14-ц за позовом АТ «Укрінбанк» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів є тотожними (співпадають за предметом, підставами і фактичними обставинами).

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у повному обсязі реалізував свої процесуальні права в судовому розгляді спірних відносин щодо визначення правомірності призначення (продовження), нарахування та виплати 23-27 працівникам Головного банку АТ «Укрінбанк», включаючи Голову Правління, членів Правління та провідних спеціалістів, додаткової заробітної плати у формі персональних надбавок у період з червня 2009 року по лютий 2010 року.

В скарзі представник ФГВФО висловив припущення про те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 р. була винесена лише з огляду на результати обов`язкового щорічного зовнішнього аудиту, який проводився у ПАТ «Укрінбанк» компанією ТОВ Аудиторська фірма «БДО Баланс-Аудит» та який не виявив і не встановив жодних порушень з боку голови правління банку ОСОБА_7 в частині призначення та виплати персональних надбавок.

Дана позиція представника ФГВФО не вбачається обґрунтованою з огляду на те, що в основу рішення про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 р. прокурором, як свідчить зміст даної постанови прокурора та матеріали справи, покладено не лише факт підготовки висновків щорічного зовнішнього аудиту, проведеного ТОВ Аудиторська фірма «БДО Баланс-Аудит» за результатами фінансової діяльності АТ «Укрінбанк», а вся сукупність досліджених доказів, в тому числі Статут, внутрішні положення та документи АТ «Укрінбанк», рішення загальних зборів акціонерів, документи фінансової та бухгалтерської звітності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року вказане рішення Печерського районного суду міста Києва у даній цивільній справі було залишено у силі.

Таким чином, вищезазначеними судовими рішеннями у вичерпний спосіб було визначено, що виплата персональних надбавок ОСОБА_7 та іншим працівникам АТ «Укрінбанк» у період з червня 2009 року по лютий 2010 року була здійснена юридичною особою (банком) добровільно та за відсутності рахункової помилки з її боку. Факту виплати персональних надбавок всупереч інтересам юридичної особи АТ «Укрінбанк» не встановлено.

Згідно п.9 ч.2 ст.129, ч.1 ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, що вважається однією із основних засад судочинства. Згідно вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами.

В скарзі наведено твердження про відсутність в матеріалах провадження експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Проте у томах 14 та 15 справи містяться постанови про призначення судово-економічних експертиз та експертні висновки судово-економічних експертиз, в тому числі додаткових, проведених стороною обвинувачення. Наявні у матеріалах справи судово-економічні експертизи підтверджують факт виплати персональних надбавок 23-27 працівникам АТ «Укрінбанк» в період з липня 2009 року по лютий 2010 року.

Також, до матеріалів кримінального провадження за №0001108 долучено і судово-економічні експертизи, проведені стороною захисту (т.21 арк.79-157). Зокрема, у висновку судових експертів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .Лихолат Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 29.04.2015 року № 19/15-28 встановлено, що «виплата персональних надбавок Голові Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_7 документально підтверджується, збитки АТ «Укрінбанк» не нанесено.»

Також у висновку судових експертів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 25.05.2015 року № 19/15-27 встановлено: «Оскільки виплата персональних надбавок працівникам АТ «Укрінбанк» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 документально підтверджується, збитки АТ «Укрінбанк» не нанесено.»

Відповідно, вимога щодо необхідності проведення судово-економічної експертизи у даній справі виконана. А протиправність призначення (продовження) та виплата персональних надбавок голові правління, членам правління та провідним спеціалістам АТ «Укрінбанк» у період з червня 2009 року по лютий 2010 року на думку слідчого не підтверджена.

Окрім ттого в постанові вказано, що обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч.5 статті 191 КК України, є матеріальна шкода, заподіяна потерпілому розкраданням майна (коштів), то відсутність факту заподіяння матеріальної шкоди потерпілому вказує на відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У скарзі представника ФГВФО зазначено, що в рамках досудового слідства «не надано належної оцінки діям ОСОБА_7 правової кваліфікації кримінального правопорушення в розумінні ч.1 ст.364-1 КК України».

Дане твердження не ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві. Зокрема, постановою від 22.05.2015 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_38 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001108, було закрите в частині злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Зібрані в межах кримінального провадження за № 0001108 від 23.01.2013 р. документальні докази вказують на відсутність складу злочину у діях ОСОБА_7 щодо призначення (продовження), нарахування та щомісячної виплати 23-27 працівникам Головного банку АТ «Укрінбанк», включаючи Голову Правління, членів Правління та провідних спеціалістів, додаткової заробітної плати у формі персональних надбавок у період з липня 2009 року по лютий 2010 року.

Накази АТ «Укрінбанк» від 27.07.2009 року №57-п, від 21.08.2009 року №69-п, від 18.09.2009 року №89-п, від 28.10.2009 року №120-п, від 27.11.2009 року №135-п, від 21.12.2009 року №147-п, від 21.01.2010 року №7-п, від 24.02.2010 року №16-п щодо виплати персональної надбавки працівникам Головного банку АТ «Укрінбанк» як виду додаткової заробітної плати виносилися, виключно, в межах реалізації законних трудових відносин, що складалися між АТ «Укрінбанк» як підприємством і його працівниками (в тому числі і Головою Правління як працівником). Дані накази готувалися, візувалися, підписувалися, виконувалися, виключно, у межах затвердженого річного фонду заробітної плати АТ «Укрінбанк», підписувалися Головою Правління банку згідно повноважень, визначених пунктом 7.27.10 Статуту АТ «Укрінбанк» , та візувалися широким колом посадових осіб банку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що як у попередній період, так і у період з липня 2009 по лютий 2010 року ОСОБА_7 як Голова Правління АТ «Укрінбанк» діяв у повній відповідності до своїх службових обов`язків.

Як свідчать матеріали провадження, за результатами банківського нагляду ані у 2009, ані у 2010 роках не було встановлено жодних порушень чинного законодавства України з боку ОСОБА_7 та інших посадових осіб АТ «Укрінбанк» в частині призначення та виплати персональних надбавок Голові Правління, а також членам Правління та провідним спеціалістам Головного банку ПАТ «Укрінбанк» у період з червня 2009 року по лютий 2010 року. Зокрема, це підтверджується Звітом НБУ про інспектування з окремих напрямків діяльності АТ «Укрінбанк» (Посвідчення на проведення інспектування від 11.11.2009 №42-312/2000-21014; період інспектування: з 01.11.2005 по 01.11.2009) (т.3 арк.50-108, т.9 арк.31-214).

Матеріалами кримінального провадження встановленоо, що у діях ОСОБА_7 відсутній складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Зокрема, на відсутність ознаки таємності вказує те, що за фактичними обставинами питання використання у визначений період в АТ «Укрінбанк» фонду заробітної плати щомісяця обговорювались на засіданнях Правління та Спостережної ради банку. Виплата широкому колу співробітниківГоловного банку додаткової заробітної плати у вигляді персональної надбавки здійснювалась на персональні банківські картки працівників, на цю частину фонду заробітної плати згідно правил бухгалтерського обліку здійснювались нарахування та відрахування податків та загальнообов`язкових платежів до бюджетів та державних фондів. Операційно до встановлення, нарахування та виплати персональних надбавок широкому колу працівників банку були на постійній основі у звичайному робочому порядку долучені десятки працівників банку із ряду його структурних підрозділів.

Таємність відсутня і з огляду на те, що на всіх без виключення наказах Голови Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_7 щодо виплати персональних надбавок стоять підписи-погодження цілого ряду службових осіб банку.

У діях ОСОБА_7 відсутній критерій безоплатного отримання коштів. Додаткову заробітну плату у вигляді персональної надбавки у період з червня 2009 року по лютий 2010 року ОСОБА_7 та інші члени Правління і кваліфіковані працівники АТ «Укрінбанк» отримали як винагороду за реально виконану ними роботу з урахуванням відпрацьованого часу, складності та якості роботи, рівня відповідальності, інших критеріїв. У матеріалах даного провадження відсутнє підтвердження хоча б одного факту отримання у даний період коштів у вигляді заробітної плати ОСОБА_7 або іншим працівником АТ «Укрінбанк» на безоплатній основі. Персональна надбавка ОСОБА_7 як в зазначений, так і у попередній період виплачувалась, виключно, як винагорода за виконання відповідальної та висококваліфікованої управлінської роботи у безперервному режимі (за фактично ненормованого робочого часу).

Голова Правління, члени Правління та провідні спеціалісти АТ «Укрінбанк» у т.з. інкримінований період отримували заробітну плату за реально виконану роботу на тому рівні, що мав місце на ринку праці у банківському секторі.При цьому, ОСОБА_7 як Голова Правління АТ «Укрінбанк у 2009-2010 роках отримував за свою працю керівника великої банківської установи грошову винагороду (щомісячний оклад та надбавку) не тільки законно з формально-юридичної точки зору призначення та виплати згідно встановленого порядку, але також і економічно обґрунтовано за обсягом з огляду на реальний ринок праці. Приблизно такий же рівень оплати праці керівника великої компанії передбачено і для державного сектору згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств» від 19 травня 1999 року №859 (зі змінами та доповненнями від 11.11.2015 року). Слід взяти до уваги також положення ст.94 Кодексу законів про працю України, яка прямо встановлює, що розмір заробітної плати особи максимальним розміром не обмежується.

Матеріалами провадження в діях Голови Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_7 не підтверджено фактів заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем, а також здійснення протиправних умисних дій всупереч інтересам служби чи в інтересах третіх осіб.

У матеріалах даного кримінального провадження не встановлено та не підтверджено жодними доказами корисливий мотив в діях ОСОБА_7 та протиправна попередня змова групи осіб.

Постанова прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 19.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 р. за підозрою Голови Правління АТ «Укрінбанк» ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, була винесена щодо конкретної особи з урахуванням того, що підозра охоплювала фактичні обставини реалізації службових повноважень, виключно, Голови Правління АТ «Укрінбанк». Відтак, предмет підозри у даному провадженні вичерпано у повному обсязі і, відповідно, відсутні підстави для продовження досудового розслідування інших фактичних обставинщодо визначення правомірності призначення (продовження), нарахування та виплати 23-27 працівникам Головного банку АТ «Укрінбанк», включаючи Голову Правління, членів Правління та провідних спеціалістів, додаткової заробітної плати у формі персональних надбавок у період з червня 2009 року по лютий 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва радника юстиції ОСОБА_6 від 19.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 р. за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, є законною та обґрунтованою.

Рішення прокурора базується на безпосередньому вивченні документів і матеріалів, на значну частину яких є посилання у рішенні Печерського районного суду міста Києва від 5 квітня 2016 року у цивільній справі № 757/5668/14-ц за позовом ПАТ «Укрінбанк» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Враховуючи викладене, зібрані під час досудового розслідування докази не підтверджують вчинення ОСОБА_7 дій, направлених на протиправне заволодіння в особистих інтересах коштами АТ «Укрінбанк», виділених на оплату праці персоналу банку.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши зібрані у провадженні докази, проаналізувавши всі встановлені обставини, прокурор обґрунтовано прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України.

Нормами ч. 4 ст. 284 КК України визначено, що постанова про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті приймається прокурором.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 36, 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постанова про закриття кримінального провадження винесена на законних підставах,-

У Х В А Л И В :
У задоволені скарги ОСОБА_3 в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 19.03.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001108 від 23.01.2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали буде проголошено 25.06.2018 року о 12.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1