Номер провадження: 11-кп/785/321/18
Номер справи місцевого суду: 501/2248/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 08.11.2017 року, за кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за № 0001285 від 29 липня 2013року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чорноморськ Одеської області, громадянин України, маючий середню освіту, не одружений, не працюючий, навчається на богословському факультеті очно-заочної форми навчання у Київській Богословській семінарії, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 27 листопада 2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 190 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 29 травня 2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі 850 грн., на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основаного покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднана частина невідбутого покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 29 травня 2013 року, та остаточно призначене покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И В:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 28 серпня 2013 року, приблизно о 19:00 год., перебуваючи на футбольному майданчику, розташованому біля будинку АДРЕСА_2 , таємно викрав майно неповнолітнього ОСОБА_9 на загальну суму 5 400 грн.
Крім іншого, 05 вересня 2013 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 6800 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи встановлені у вироку обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком, посилаючись на те, що покарання у вигляді позбавлення волі є занадто суровим,так як суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, критично ставиться до своїх дій, став на шлях виправлення, так як перебував у реабілітаційному центрі, працював допомагаючи дітям-переселенцям, пройшов навчання у духовній бурсі і зараз навчається у Київській богословській семінарії, а також, що викрадене майно повернуто потерпілим, які просили не позбавляти обвинуваченого волі.
Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник, як зазначалось, не оспорює доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого та призначене покарання за даним вироком суду, просить застосувати ст. 75 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступень тяжкості вчинених злочинів та особу винного, а також обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КК України.

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання, зокрема, явку із зізнанням, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, сприяння досудовому розслідуванню у встановлені істини по справі.

Згідно вимог ст. 67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65, 66 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, та призначив обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів.

Крім того, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 71 КК України, призначив обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно призначив обвинуваченому покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Доводи в апеляційній скарзі захисника про те, що суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також всі дані про особу обвинуваченого, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому враховані дані про особу обвинуваченого, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання, зазначені в апеляційній скарзі, при призначенні покарання.

Апеляційний суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, так як покарання призначено судом першої інстанції у вигляді реального відбування у місцях позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження ним нових злочинів, так як він на шлях виправлення не став, новий злочин вчинив під час іспитового строку, що виключає повторне застосування ст. 75 КК України.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування вироку суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 08.11.2017 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде оголошений 26.07.2018 року о 14:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного

суду Одеської області ОСОБА_2