Справа № 308/3555/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000874 від 14.03.2018 р. про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Нагібін Російської Федерації, українця за національністю, громадянина України, без освіти, одруженого, маючого малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2016 р.н., не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою надання видимості законності використання ним транспортного засобу, використав підроблене посвідчення водія прямокутної форми з розмірами сторін 86х54 см., серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке начебто видане 20.10.2011 року Ужгородським ВРЕР УДАЇ УМВС України в Закарпатській області, яке виготовлено за допомогою струмневого способу друку, у невстановлені досудовим розслідуванням особою, час та місці, усвідомлюючи невідповідність вказаного документа, який знаходиться в офіційному обігу на території України, 14 березня 2018 року о 03-30 год., неподалік бару «Три горби» по вул. Станційній в м. Ужгороді, керуючи транспортним засобом марки «Опель», н.з. НОМЕР_2 , будучи зупиненим працівниками поліції, пред`явив вищевказане підроблене посвідчення водія командиру взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_9 та поліцейському взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_10 . Згідно висновку експерта №4/126 від 22.01.2018 бланк посвідчення водії серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 виготовлений струменевим способом друку і за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
В підготовчому засіданні сторони надали угодою про визнання винуватості укладену 27 вересня 2018 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що 30 березня 2018 року Ужгородською місцевою прокуратурою складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000874 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. При цьому ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 Кримінального кодексу України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 27.09.2018 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України визнав повністю.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 27.09.2018 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, є злочинами невеликої тяжкості.
Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 18.06.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 27 вересня 2018 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.
Судові витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2018 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 510 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово технічної експертизи документів №4/126 від 22.03.2018 в розмірі 715,00 грн.
Речові докази:
-водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зберігати при матеріалах кримінального провадження.
- водійське посвідчення серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 , яке знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути власнику.
-Свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційні номерні знаки Чеської республіки НОМЕР_4 ; реєстраційні номерні знаки НОМЕР_5 ; договір застави №502-18004223 з ломбарду «Скарбничка», які передані під розписку ОСОБА_4 , - залишити останньому як володільцю.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України_ в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1