Єдиний унікальний номер 205/5261/18
Провадження №1-кс/205/1042/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001950 від 27.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
30 липня 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001950 від 27.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, посилаючись на викладені обставини, просить накласти арешт на предмети, які виявлені в ході огляду ділянки місцевості, за адресою м. Дніпро, вул. Метробудівська, навпроти 1-го під`їзду, дев`ятиповерхового будинку № 8, а саме: автомобіль ВАЗ 21099, сірого кольору, державні номери НОМЕР_1 ; два мішки білого кольору заповнені телефонними кабелями; мобільний телефон Nokia C-7, чорного кольору; сокира з пластмасовою рукояткою помаранчевого кольору; саморобний ніж; пилку-ніж з дерев`яною ручкою; секатор.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 27.07.2018 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на дійшла заява із ПАТ «Укртелеком» м. Дніпро, вул. Херсонська, 26 про те, що 27.07.2018 року в ході перевірки телекомунікаційних колодязів за адресою м. Дніпро, вул. Моніторна, 2 , будо виявлено факт крадіжки телефонний кабелів належних ПАТ Укртелеком.

27.07.2018 року в ході огляду місця події, а саме: ділянки місцевості, за адресою м. Дніпро, вул. Метробудівська, навпроти 1-го під`їзду, дев`ятиповерхового будинку № 8, було виявлено автомобіль «ВАЗ 21099» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено та вилучено наступне майно:

- Два мішки білого кольору заповнені телефонними кабелями;

- Мобільний телефон Nokia C-7, чорного кольору;

- Сокира з пластмасовою рукояткою помаранчевого кольору;

- Саморобний ніж;

- Пилку-ніж з дерев`яною ручко;

- Секатор.

В ході огляду встановлено, що двері вказаного автомобіля відчинені.

27.07.2018 року в ході допиту свідка ОСОБА_5 , останній пояснив, що 27.07.2018 року, близько 04:00 год. перебуваючи за місцем проживання своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , вийшов на балкон, щоб покурити та саме з вікна балкону побачив, як у дворі будинку, раніше невідомий чоловік, одягнений у футболку червоного кольору, витягує із колодязя телефонний кабель. Вказані події він зафіксував на камеру свого мобільного телефону.

Даний факт підтверджується протоколом допиту в якості представника потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 27.07.2018 року за адресою м. Дніпро, вул. Моніторна, 2 працівниками ПАТ «Укртелеком» було виявлено крадіжку телефонного кабелю належного товариству.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Про причини неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд клопотання без своєї участі не надавали.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя виходить із наступного.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Слідчий суддя зауважує, що слідчим не надано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів у підтвердження законних підстав проведення огляду під час якого і було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21099» сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , два мішки білого кольору заповнені телефонними кабелями, мобільний телефон Nokia C-7, чорного кольору, сокира з пластмасовою рукояткою помаранчевого кольору, саморобний ніж, пилку-ніж з дерев`яною ручкою, секатор. Окрім того, не зазначено можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідків арешту майна для інших осіб, також, не зазначено та не обґрунтовано можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не обґрунтовано та не доведено необхідності накладення арешту на вказане у клопотанні майно, у зв`язку із чим, клопотання не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001950 від 27.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1