ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/6519/18
№1-кс/201/4379/2018
У Х В А Л А

іменем України

18 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді його клопотання № 3 від 29 травня 2018 року у кримінальному провадженні №0000457, -

ВСТАНОВИВ :

В поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , розглянути його клопотання № 3 від 29.05.2018 року у кримінальному провадженні №0000457.

В обґрунтування зазначає, що станом на день подання скарги, жодної відповіді чи постанови про розгляд його клопотання на адресу не надходило.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Від адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому останній просить скаргу розглянути без їх участі а тому враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки зазначене клопотання ним вже розглянуто, та направлено адвокату ОСОБА_3 поштою, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Таким чином, враховуючи, що у кримінальному провадженні №0000457, прийнято рішення, щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , що підвтерджується копією відповіді від 15 червня 2018 року за № 15/2-7204, однак за ствердженням останнього, відповіді станом на день подання скарги йому надано не було, слід дійти висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню в частині зобов`язання органу досудового розслідування повідомити заявника, стосовно розгляду вказаного клопотання.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді його клопотання № 3 від 29 травня 2018 року у кримінальному провадженні №0000457 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва в кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 невідкладно повідомити адвоката ОСОБА_3 , щодо розгляду його клопотання № 3 від 29 травня 2018 року, згідно до вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1