Справа № 161/2195/18 Провадження №11-кп/802/26/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 366-1 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000053 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2018 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, працююча, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, раніше не судима,

засуджена за ст.366-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, з позбавленням права обіймати посади з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи відповідно до рішення Білостоцької сільської ради Луцького району №1-1/2015 від 03.11.2015 депутатом сьомого скликання Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, у період із 1 січня 2017 по 19 березня 2018 року, достовірно знаючи про обов`язок подати до Єдиного державного реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, будучи додатково проінформованою сільським головою про вказаний обов`язок шляхом проставлення особистого підпису на відповідному листі Білостоцької сільської ради від 31 січня 2017 року, перебуваючи на території України, маючи реальну та об`єктивну можливість, умисно не подала зазначену декларацію, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію своїх дій, вважає вирок суду незаконним, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що вину у вчиненому вона визнала повністю, щиро розкаялась, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, шкода нею усунута, шляхом подачі декларації 19 березня 2018 року, а тому вважає, що вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з дійовим каяттям. Просить вирок суду та ухвалу про відмову скасувати

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 , яка апеляційну скаргу підтримала і просила звільнити її від кримінальної відповідальності, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ст.366-1 КК України ніким не оспорюється, а тому в порядку ст.404 КПК України в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із ст.12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_7 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Апеляційний суд вважає, що в даному кримінальному провадженні наявні обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ст.45 КК України, зокрема те, що остання вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, внаслідок вчинення кримінального правопорушення збитків завдано не було.

Крім того ОСОБА_7 , до постановлення вироку щодо неї, 19 березня 2018 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто усунула заподіяну шкоду.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України підлягає до задоволення, а тому вирок місцевого суду в силу приписів ст.417 КПК України підлягає скасування, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2018 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідувань за №0000053 від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ст.366-1 КК України закрити.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді