справа № 489/4844/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/636/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Центрального районного суду міста Сімферополя від 02.11.2010 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-вироком Очаківського міського суду Миколаївської області від 25.01.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 20.02.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.06.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Вознесенського районного суду Миколаївської області від 04.07.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

-вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2017 за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

встановив:
30.03.2018 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні кафе «Танака», яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вулиця Космонавтів, 61-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав із внутрішньої кишені куртки, яка знаходилась на вішалці у вказаному кафе та належала потерпілому ОСОБА_8 , гаманець, в якому знаходилися банківські картки в кількості 6 шт., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, та грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 10000,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Обвинувачений свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і не оспорюючи викладених в обвинувальному акті фактичних обставин пояснив, що 30.03.2018, точний час не пам`ятає, зайшов в кафе «Танака», що розташоване в місті Миколаєві по вул.Космонавтів, де зняв з себе куртку, яку повішав на вішалку поверх іншої чужої куртки. Коли доставав із своєї куртки мобільний телефон в чужій куртці відчув гаманець, який витягнув. Потім, будучи біля «Сіті-Центра» з викраденого гаманця вийняв грошові кошти біля 5000 гривень та талони на заправку, взагальній сумі 10000 гривень, які привласнив собі. Після чого, гаманець та банківські картки і документи, які в ньому знаходилися, залишив на лавці. У вчиненому щиро кається та має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні, крім визнання себе винним, підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 30.05.2018, згідно якої ОСОБА_8 повідомив, що 30.03.2018 в 13:45 в кафе «Танака» по вул.Космонавтів, 61-в невідома особа шляхом вільного доступу з внутрішнього карману його куртки викрала гаманець чорного кольору в якому знаходилися посвідчення водія на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес E 500», державний номер НОМЕР_1 , банківські картки ПриватБанку, «ПУМБ», «Південний», а також грошові кошти в сумі 10000 гривень.

Згідно зберігальної розписки від 27.07.2018 потерпілому ОСОБА_8 передано на відповідальне зберігання шість банківських карток банків «ПУМБ» та ПриватБанк, посвідчення водія на його ім`я та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи, що учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням сторін судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого, дослідженням вказаних вище письмових доказів та характеризуючих матеріалів на обвинуваченого.
При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, зі слів обвинуваченого проживає в цивільному шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує керуючись ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2017, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: шість банківських карток, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - повернути потерпілому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно засудженого не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1