Ухвала
Іменем України
20 серпня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-8116 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на постановлені відносно неї судові рішення, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Засуджена ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначає, що постановлені відносно неї вироки судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте обґрунтованих доводів, з огляду на вимоги ст. ст. 412, 413 КПК України, касаційна скарга не містить.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджена ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність, на її думку, постановлених відносно неї вироків, наводить доводи, які стосуються лише фактичних обставин кримінального провадження, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги. Проте, викладені у скарзі засудженої ОСОБА_4 вимоги про призначення нового розгляду у суді першої інстанції та одночасне направлення провадження на досудове розслідування не відповідають положенням ст. 436 КПК.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженої ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року залишити без руху і встановити їй строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5