Справа № 216/2356/18
Провадження № 1-кс/216/2544/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про арешт майна

04.06.2018 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання про арешт майна, яке подав старший слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 06.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна. Дане клопотання мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2018 до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про те, що 03.02.02.2018 року близько 01:00 годині невстановлені особи, знаходячись біля зупинки громадського транспорту "Широківська" в Центрально-Міському районі м. Кривому Розі, застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоро`я її неповнолітнього сина гр. ОСОБА_5 , що виразилося в нанесенні декількох ударів у тулуб, відкрито викрали належне останньому майно, а саме: куртку та мобільний телефон марки "Lenovo" , після чого з місця скоєння злочину зникли, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4000 грн. , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 фізичний біль та тілесні ушкодження.

Допитаний в якості потерпілого неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що невідомі йому особи, після нанесення тілесних ушкоджень, стали вимагати у нього віддати його майно, зокрема куртку, в яку він був одягнений. Потерпілий побоюючись подальшого фізичного насилля, під натиском, самостійно зняв з себе куртку, темно синього кольору, із жовтими вставками та передав її у руки невідомому хлопцеві, після чого останній зняв свою куртку та віддав її потерпілому.

30.05.2018 року в ході проведення огляду приміщення квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , 1973 р.н. та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2003 р.н. з їх письмового дозволу, у вказаному помешканні, виявлено та вилучено чоловічу куртку темно-синього кольору, з жовтими вставками, із капюшоном, середньої довжини, яка належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Вилучена під час огляду чоловіча куртка має значення речового доказу у підтвердження вчинення кримінального правопорушення відносно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт застосовується з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким-чином, беручи до уваги вищезазначене з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході проведення огляду речей, які є важливими доказами по справі та несуть на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, керуючись ст.ст. 40, 98, 131, 132, 170-171 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході досудового слідства встановлено, що 30.05.2018 року в ході проведення огляду приміщення квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , 1973 р.н. та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2003 р.н. з їх письмового дозволу, у вказаному помешканні, виявлено та вилучено чоловічу куртку темно-синього кольору, з жовтими вставками, із капюшоном, середньої довжини, яка належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Слідчий суддя погоджується з наведеними підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході проведення огляду речей, які є важливими доказами по справі та несуть на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на чоловічу куртку темно-синього кольору, із капюшоном, з жовтими вставками, яку 30.05.2018 року виявлено та вилучено в ході проведення огляду приміщення квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , 1973 року народження. та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2003 року народження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1