Справа № 624/38/16-к
Провадження № 1-кп/634/11/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 рокусмт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Сахновщина Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.06.2005 року Ленінським районним судом м. Харків за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.ст.69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст.75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на2 роки;

2) 16.02.2006 року Кегичівським районним судом Харківської області за ст.188, ст.69, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та згідно постанови апеляційного суду Харківської області від 12.09.2006 року, застосовано до ч.3 ст.185 КК України ст.69 КК України і покарання зменшено до 2 років 6 місяців позбавлення волі в сукупності покарання по ч.2 ст.188, ч.3 ст.185 КК України в силу ст.ст.70, 71 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

3) 25.11.2008 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

4) 18.08.2009 року Кегичівським районним судом за ч.2,3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

5) 19.03.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харків за ч.2,3 ст.185, ст.395, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці, 11.07.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
27.09.2015 року близько 07 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на території власного домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1 , таємно, навмисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу з гаражу, вчинив крадіжку причепу «ПГА1», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 373 від 13.10.2015 року - становить 6150 гривень, який належить ОСОБА_10 , після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 30.11.2015 року близько 09 год., ОСОБА_8 шляхом відчинення дверей на балконі, проник до квартири ОСОБА_11 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де маючи мету на викрадення чужого майна, таємно, умисно та повторно, з корисливих мотивів, викрав фотоапарат марки «Olimpus» моделі «VG-І6О» з картою пам`яті Transcend8Gb SDHC, сережки виготовлені із сплаву золота, вагою 2,82 грам, ланцюжок виготовлений із сплаву золота, вагою 1,30 грам, загальна вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 12025 від 08.12.2015 року становить 3732 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, не заперечував обставини вчинення злочинів, як про це вказано вище, щиро розкаявся.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що на початку осені 2015 року, точної дати та часу не пам`ятає, він взяв у користування автомобільний причеп, який зберігався в гаражі на території домоволодіння його матері, який належить ОСОБА_10 . Після чого йому зателефонував ОСОБА_10 , який повідомив йому щоб він повернув причеп, а інакше з даним фактом він зверниться до міліції. Коли він повернув на місце вказаний причеп, до нього зателефонував дільничний інспектор міліції який повідомив йому про те, що ОСОБА_10 звернувся з заявою про крадіжку вказаного причепу. Образившись на ОСОБА_10 , він продав зазначений причеп невідомій особі за 1500 грн., які витратив на власні потреби.
Крім того, в кінці осені 2015 року, точної дати та часу не пам`ятає, він проходячи біля будинку АДРЕСА_1 вирішив через балкон залізти до квартири знайомої йому ОСОБА_11 . Через балкон він проник до квартири, де викрав фотоапарат, золоті сережки та ланцюжок, які поклав до кишені куртки. Таким же шляхом він залишив квартиру та пішов в напрямку села Копанки, де по дорозі був зупинений потерпілою та іншими особами і на їх вимогу повернув викрадені речі. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялись своєчасно та належним чином, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. До суду потерпілими надано заяви, в яких вони просять розглянути кримінальне провадження без їх участі, цивільні позови по кримінальному провадженню не заявляють.
Раніше допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_8 є його двоюрідним братом. Перебуваючи в м. Харків, Дати та часу він не пам`ятає, до нього зателефонував його батько та повідомив, що ОСОБА_8 викрав його автомобільний причеп. В зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою. Також додав, що вказаний причеп він залишив в гаражі на території домоволодіння матері ОСОБА_8 з її дозволу. Після звернення до правоохоронних органів викрадений ОСОБА_8 автомобільний причеп йому було повернуто.
Раніше допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 30.11.2015 року близько 08 год. вона пішла на роботу в Мажарський НВК. Близько 09 год 15 хв. їй зателефонував її чоловік та повідомив про те, що з їх квартири за адресою: АДРЕСА_2 було викрадено їх особисті речі. Коли вона прийшла додому, по квартирі були розкидані речі, та вона виявила відсутність фотоапарату марки «Olimpus» з картою пам`яті, золотих сережок та ланцюжка. Після цього про крадіжку вона повідомила ОСОБА_12 , який розповів їй, що бачив біля їх будинку невідомого чоловіка в білих штанях та чорній куртці. В ході спілкування з ОСОБА_12 вони побачили як чоловік, якого він бачив біля їх будинку йшов по сусідній вулиці. Після цього вона звернулася до ОСОБА_13 , з яким вона, її чоловік та ОСОБА_12 на автомобілі ОСОБА_13 наздогнали вказаного чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 та в ході спілкування з останнім, вони помітили фотоапарат, який був у неї викрадений в кишені куртки ОСОБА_8 . Після того як вони викликали працівників міліції ОСОБА_8 повернув їй викрадені з її квартири речі.
Крім повного визнання вини ОСОБА_8 , винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується наступними доказами, дослідженими та перевіреними судом, а саме:
За епізодом від 27 вересня 2015 року:
- протоколом огляду місця події від 19.10.2015 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 та вилучено причеп «ПГА 1», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно якого причеп «ПГА 1», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 ;
- висновком автотоварознавчої експертизи від 13.10.2015 року №373, згідно якої було встановлено вартість причепу «ПГА 1», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- постановою про визнання речовими доказами від 30.10.2015 року, згідно якої причіп «ПГА 1», реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженні та передано на зберігання ОСОБА_10
- показами свідків: ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що в кінці вересня 2015 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_8 , який повідомив що в нього є автомобільний причеп, та попросив допомоги його продати. Після цього він звернувся до ОСОБА_16 , якому запропонував купити у ОСОБА_8 вказаний причеп, на що останній погодився. Наступного дня ОСОБА_16 заїхав до нього та вони разом поїхали до с. Мажарка Кегичівського району де неподалік села в лісосмугі їх чекав ОСОБА_8 . Під час зустрічі ОСОБА_8 розповів їм, що вказаний причеп належить йому та в нього є на нього документи, але надати він їх не може, оскільки документи були в його матері, яка не хотіла продавати вказаний причеп, тому він викотив причеп до лісосмуги. Також він запевнив ОСОБА_16 , що в разі купівлі в нього причепу документи на нього він привезе йому пізніше. ОСОБА_16 погодився на пропозицію ОСОБА_17 та дав йому за вказаний причеп 2500 грн., та пообіцяв дати йому ще 1000 грн., після того як він привезе йому документи. Після цього вони відвезли вказаний причеп до домоволодіння ОСОБА_16 . Приблизно через два місяці він працівників міліції йому стало відомо що вказаний причеп був викраденим.
- свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2015 року, точного часу та дати він не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_15 , який повідомив, що його знайомий ОСОБА_8 продає автомобільний причеп, та запропонував його купити. Вони разом поїхали в лісосмугу біля с. Мажарка Кегичівського району Харківської області, де їх чекав ОСОБА_8 з вказаним причепом. На запитання кому належить вказаний причеп та чому він перебуває в лісосмугі ОСОБА_8 пояснив, що вказаний причеп належить йому, та оскільки його мати була проти продажу вказаного причепу він його перегнав в лісосмугу. Також повідомив, що документи на причеп виготовлені на його ім`я і він надасть їх пізніше. За даний причеп він дав ОСОБА_8 2500 грн., а ще 1000 грн. сказав, що передасть після того як ОСОБА_8 привезе йому документи на причеп. Даний причеп він перевіз до себе додому. Після цього він ще декілька разів телефонував ОСОБА_8 що він привіз йому документи на причеп, але ОСОБА_8 спочатку говорив, що привезе документи пізніше, а потім взагалі перестав відповідати на дзвінки. Приблизно через два місяці до нього приїхали працівники міліції, які повідомили, що вказаний причеп є викраденим та вилучили його.
За епізодом від 30 листопада 2015 року:
- протоколом огляду місця події від 30.11.2015 року, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_11 по АДРЕСА_1 , та вилучено фотоапарат марки «Olimpus» з картою пам`яті Transcend8Gb, сережки виготовлені із сплаву золота 583 проби з недорогоцінним склом та ланцюжок виготовлений із сплаву золота 583 проби;
- висновком судово-товарознавчої експертизи від 08.12.2015 року №12025, згідно якого було встановлено вартість викрадених речей;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2015 року та відеозаписом до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 показав та розказав про обставини вчиненого ним злочину, а саме крадіжки речей ОСОБА_11 ;
- постановою про визнання речовими доказами від 21.12.2015 року, згідно якої фотоапарат марки «Olimpus» з картою пам`яті Transcend8Gb, сережки виготовлені із сплаву золота 583 проби з недорогоцінним склом та ланцюжок виготовлений із сплаву золота 583 проби визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_11 ;

- показами свідків: ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що в кінці осені 2015 року точної дати та часу не пам`ятає, він перебував на своєму робочому місці в котельні школи с. Мажарка Кегичівського району Харківської області. В цей час він побачив як до багатоквартирного будинку в якому проживає ОСОБА_11 прийшов який чоловік в білих штанях та чорній куртці, на голові в нього був накинутий капюшон. Через деякий час до нього підійшла ОСОБА_11 яка повідомила про крадіжку її речей з її квартири. В ході розмови з нею, він побачив на сусідній вулиці вищевказаного чоловіка та повідомив ОСОБА_11 що бачив його біля її будинку. Оскільки даний чоловік йшов на вихід з села, ОСОБА_11 пішла шукати транспортний засіб щоб наздогнати його. Через декілька хвилин ОСОБА_11 знову прийшла до нього та запропонувала поїхати з нею та ОСОБА_13 на його автомобілі, щоб наздогнати вказаного чоловіка. Оскільки даний чоловік йшов через поле вини поїхали через інше село щоб виїхати йому на зустріч та коли вже поверталися зустріли вказаного чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 . В ході спілкування, в нього з кишені куртки виглядав фотоапарат, який було викрадено з квартири ОСОБА_18 . Після цього вони викликали працівників міліції;

- свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в кінці листопада 2015 року, точної дати та часу не пам`ятає, до нього прийшла ОСОБА_11 зі своїм чоловіком яка повідомила про крадіжку її речей з її квартири та поросила поїхати на його автомобілі щоб наздогнати невідомого чоловіка, якого бачив ОСОБА_12 біля її будинку, щоб перевірити його на причетність до вказаної крадіжки, на що він погодився та вони взяли з собою також ОСОБА_12 . Оскільки даний чоловік йшов через поле вини поїхали через інше село щоб виїхати йому на зустріч та коли вже поверталися зустріли вказаного чоловіка, яким виявився ОСОБА_8 . В ході спілкування, в нього з кишені куртки виглядав фотоапарат, який було викрадено з квартири ОСОБА_18 . Після цього вони викликали працівників міліції;

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує:
- по епізоду від 27 вересня 2015 року, щодо крадіжки майна ОСОБА_10 , за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
- по епізоду від 30 листопада 2015 року, щодо крадіжки майна ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.
Вину ОСОБА_8 по даним кваліфікаціям суд вважає доведеною.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово судимий, останній раз 19.03.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харків за ч.2,3 ст.185, ст.395, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці, 11.07.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить з положень ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, який скоїв нові злочини в короткий період після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про підвищення ступеня небезпеки його особистості, у зв`язку з чим суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинення злочинів.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, суд призначає покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до абзацу першого ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 тримається під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань № 27, з моменту взяття під варту, тобто з 30.11.2015 року по 06.10.2016 року (згідно ухвали суду про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт) та з 02.03.2017 року згідно ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 02.03.2017 року про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою по теперішній час.
Таким чином, на підставі ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_8 у строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.11.2015 року по 06.10.2016 року включно та з 02.03.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року) з 21.06.2017 року ОСОБА_8 по 12.07.2018 року необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_8 судом остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, до набрання вироку законної сили щодо нього необхідно залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення судово-товарознавчої та автотоварознавчої експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_8 в порядку ст. 124 КПК України.
Цивільні позови по кримінальному провадженню потерпілими не заявлялися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :
-за ч.2 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
До набрання вироку законної сили залишити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
На підставі ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_8 у строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 30.11.2015 року по 06.10.2016 року включно та з 02.03.2017 року по 20.06.2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року) ОСОБА_8 з 21.06.2017 року по 12.07.2018 року необхідно зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 , а саме з 30.11.2015 року, тобто з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.10.2016 року та з 02.03.2017 року, тобто з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою по день набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженцям. Санкт-Петербург, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №12025 від 08.12.2015 року в сумі 615 грн. та за проведення автотоварознавчої експертизи № 373 від 22.09.2015 року в сумі 254 грн. 52 коп., а разом 869 грн. 52 коп. (вісімсот шістдесят дев`ять гривень 52 коп.).
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- фотоапарат марки «Olimpus» моделі «VG-І6О» з картою пам`яті Transcend8Gb SDHC, сережки виготовлені із сплаву золота 583 проби з недорогоцінним склом вагою 2,82 грам, ланцюжок виготовлений із сплаву золота 583 проби, вагою 1,30 грам, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 вважати повернутими власнику;
- причеп «ПГА1», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:
Копія вірна. Суддя: