Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4613/18
Провадження № 1-в/644/502/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про переведення до приміщення камерного типу установи засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого,раніше судимого: 1) 13.11.1997 року за ст. ст. 140 ч. 3, 46 1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) 14.10.2002 року за ст. ст. 187 ч. 1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 02.07.2010 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років виправних робіт.
Засуджений 18.04.2017 року Московським районним судом м. Харкова за ст. ст. 187 ч. 2, 119 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.02.2016 року до 18.04.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленя волі.
Початок строку: 28.07.2016 року. Кінець строку: 06.09.2025 року.
ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» звернувся до суду з поданням про переведення до приміщення камерного типу установи строком на один місяць засудженого ОСОБА_4 .
Подання обґрунтовано тим, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187, ч.1 ст.119 КК України та засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.02.2016 року до 18.04.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленя волі. Початок строку відбування покарання 28.07.2016 року, кінець строку 06.09.2015 року.
24.06.2018 року близько 11 годин 30 хвилин під час здійснення нагляду за засудженими, які відбувають дисциплінарне покарання в ДІЗО-ПКТ, молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 під час проведення прогулянки засуджених було виявлено, що засуджений ОСОБА_4 , знаходячись у прогулянковому дворику №1, спілкувався із іншим засудженим, який перебував у сусідньому дворику №2, з порушенням встановлених законодавством правил ізоляції, а саме шляхом перегукування. На зроблене молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_5 зауваження засуджений ОСОБА_4 не відреагував та продовжив свої протиправні дії. Після повторно зробленого йому зауваження почав висловлювати незадоволення встановленим порядком відбування покарання, при цьому звертався на адресу молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_5 на «Ти». Свої протиправні дії засуджений ОСОБА_4 припинив лише після неодноразово зроблених йому зауважень.
Своїми діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги розділів 3, 4 статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, пункту 3 розділу 3, пункту 1 розділу 4 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
Засуджений ОСОБА_4 відбуває строк покарання в установі з 11.06.2018 року. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується вкрай негативно. Незважаючи на постійний контроль за поведінкою та систематичну виховну та профілактичну роботу, допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що має дев`ять дисциплінарних стягнень, в тому числі раніше двічі помішався до ДІЗО. Заохочень не має.
Незважаючи на послідовність дисциплінарного впливу, що поєднувалась з проведенням соціально-виховних заходів, а також різноманітна інтенсивність виховного впливу, не забезпечила позитивних змін у поведінці засудженого ОСОБА_4 . Мотивом вчиненого дисциплінарного проступку є внутрішні переконання засудженого, який не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною його психологічна установка на протиправну поведінку. Засуджений ОСОБА_4 письмове пояснення надати відмовився, проте викладені обставини підтверджуються свідками події, а відмову надати пояснення за фактом порушення слід розцінювати як намагання засудженого ОСОБА_4 уникнути дисциплінарної відповідальності.
До встановленого законодавством порядку відбування покарання, розпорядку дня, засуджений ОСОБА_4 ставиться вкрай негативно, дотримується їх лише під постійним контролем. Потребує постійного підвищеного контролю за поведінкою з боку адміністрації установи. Своїми діями може негативно впливати на поведінку інших засуджених. Засуджений ОСОБА_4 не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, може проявляти грубість, нетактовність у спілкуванні. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог.
До засудженого ОСОБА_4 за час відбування покарання були застосовані усі можливі заходи виховного та профілактичного характеру, проте вказані заходи дієвого результату не дають, що свідчить про неспроможність засудженого дотримуватись обов`язків, визначених у Кримінально-виконавчому кодексі України та Правилах внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Своєю демонстративною поведінкою засуджений ОСОБА_4 може подавати вкрай негативний приклад іншим засудженим, чим негативно впливає на процес виправлення та ресоціалізації засуджених, а також може вплинути на оперативну обстановку в установі.
26.06.2018 року питання про притягнення засудженого ОСОБА_4 було розглянуто на засідання дисциплінарної комісії установи. Комісією було прийнято рішення внести клопотання до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу установи строком на 1 (один) місяць (протокол №71).
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.
Засуджений та представник колонії в судове засідання не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд подання за їх відсутності.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК Українипід час виконання вироків суд, визначений частиною другоюстатті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Згідно ч.4 ст.539 КПК України клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обовязків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Згідно ч.1 ст.135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
Відповідно до ч.6 ст.135 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє досуду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Згідно ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Відповідно до ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що засуджений є злісним порушником встановленого порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі і усі раніше застосовані до нього заходи дисциплінарного впливу, тому числі і дисціплінарні стягнення у вигляді неодноразового поміщення до ДІЗО, не досягли бажаного результату і не призвели до виправлення засудженого, який, під час відбування дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення у ДІЗО, знову порушив режим відбування покарання, вчинив дисциплінарний проступок, за який, з урахуванням причин, обставини і мотивів його вчинення, поведінки засудженого до вчинення проступку, кількості і характеру раніше накладених стягнень, накладання дисциплінарного стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, суд визнає цілком співмірним з вчиненим порушенням і доцільним.
Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, ст. ст. 132, 134, 135 КВК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» про переведення до приміщення камерного типу установи засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Перевести засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу строком на один місяць.
На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 діб.
Суддя: ОСОБА_1