Ухвала
Іменем України
29 травня 2018 року

м. Київ
справа № 385/2219/14-к

провадження № 51-6392 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження,

встановив:
Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) на 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2015 року повернуто апеляційну скаргу захиснику, оскільки вона подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження та питання про поновлення цього строку ним не порушувалося.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 березня 2015 року повернуто прокурору його апеляційну скаргу на Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року, оскільки протягом встановленого апеляційним судом строку він не усунув недоліки апеляційної скарги на які йому вказувалося в ухвалі апеляційного суду від 13 березня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 березня 2015 року захиснику ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2015 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 березня 2015 року та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , а вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року залишено без зміни.
В подальшому засуджений звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою про скасування вказаного вироку та призначення нового судового розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2017 року повернуто засудженому його апеляційну скаргу на підставі пункту 4 частини 3 статті 399 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), в зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження та питання про поновлення цього строку ним не порушується.
10 листопада 2017 року засуджений повторно звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного провадження та апеляційною скаргою про скасування зазначеного вироку суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року відмовлено засудженому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухваленого щодо нього вироку та повернуто йому апеляційну скаргу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вироком суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду від 15 лютого 2018 року, просить їх скасувати та призначити новий судовий розгляд.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду з огляду на конкретні обставини, що завадили подачі скарги у визначений законом строк.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Зі змісту ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року вбачається, що вирок суду першої інстанції ухвалено 27 січня 2015 року та в той же день засудженому вручено копію вказаного вироку, про що свідчить його розписка.
Однак засуджений звернувся до апеляційного суду вперше з апеляційною скаргою більше ніж через два роки з моменту отримання судового рішення. Тобто, після відмови у задоволенні по суті касаційної скарги захиснику та під час перебігу строку оскарження і після його закінчення, питання про поновлення цього строку ним не порушувалося. На це також звертав увагу Апеляційний суд Кіровоградської області, який ухвалою від 23 жовтня 2017 року повернув засудженому його апеляційну скаргу.
При цьому, засуджений 10 листопада 2017 року вдруге звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою на вказаний вирок суду першої інстанції.
Разом з цим, апеляційний суд правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, не знайшов підстав для його поновлення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується посилання засудженого на те, що строк на апеляційне оскарження ним не порушено, оскільки з апеляційною скаргою протягом тридцяти днів з дня постановлення вироку звернувся його захисник, то ці доводи є неспроможними, так як за результатами розгляду апеляційної скарги його захисника ОСОБА_5 вже було прийнято рішення, а засуджений звернувся з апеляційною скаргою після закінчення строку на апеляційне оскарження. Інших обґрунтованих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду апеляційної інстанції про відсутність законних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку районного суду більше ніж через два роки після закінчення цього строку, засудженим не наведено.
Крім того, звертаємо увагу засудженого, що оскарження вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року можливе лише після поновлення строку на апеляційне оскарження.
Отже, з касаційної скарги засудженого та доданих до неї копій судових рішень Суд не вбачає підстав для її задоволення.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2015 року таухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3