Справа № 716/1096/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2018 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000216 від 06.07.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 18.06.2016 року, біля 16:00 год., знаходячись в приміщенні житлового будинку свого батька ОСОБА_13 , що розташований по АДРЕСА_2 , вчинив словесну суперечку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_11 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправне значення своїх дій, на грунті тривалих неприязних відносин застосував до останньої фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні чотирьох ударів кулаком руки в область ділянки голови.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: гематом передпліччя, забою головного мозку середньої ступеня важкості; субарахноїдального крововиливу по намету мозочка справа та в проекції сагітального синусу, які відповідно до висновків експертів №195-Мд від 22.07.2016-05.08.2016 та №178 від 08.11.2017 30.11.2017 відносяться: гематоми передпліччя - до легких тілесних ушкоджень, забій головного мозку, субарахноїдальні крововиливи по намету мозочка справа та в проекції сагітального синусу - до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого діяння не визнав та пояснив, що 18.06.2016 року він приїхав до будинку свого батька ОСОБА_13 , який проживає в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, щоб навідати свого старшого сина, який в той день святкував день народження. В приміщенні будинку з

синами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знаходилася його колишня дружина ОСОБА_16 , яка проживала в будинку його батька, її рідна сестра, теща та його батько, які на той час розмовляли між собою. Після того, як він зайшов до них між ним та присутніми виникла суперечка, в ході якої він вигнав сестру колишньої дружини на вулицю, тещу виставив за поріг кімнати, після чого почав виганяти ОСОБА_16 , її мати теж витягувала її з будинку, однак остання не хотіла виходити та чинила їй опір, який тривав на протязі 10 хв. Він та його син ОСОБА_15 були присутні при цьому. Не бажаючи виходити з будинку, ОСОБА_16 повернулася в кімнату, сіла на диван та почала виясняти з ним відносини з приводу розлучення. Під час розмови з дружиною між ними зав`язалася сіпанина, в ході якої вони один одному порвали срібні ланцюжки, після чого ОСОБА_16 вдарила його своїм телефоном по голові. Він її не чипав, проводив відеозйомку на мобільний телефон. Коли всі заспокоїлися, то почали виходити із кімнати. Молодший син хотів їхати із ними, щоб святкувати день народження свого старшого брата, однак ОСОБА_16 утримувала та не відпускала його. Для того, щоб визволити сина від матері, він розімкнув їй руки, в цей час син визволився та побіг до автомобіля. Уляна хотіла витягнути сина з автомобіля, однак він перешкодив їй в цьому, сів теж до салону автомобіля і вони поїхали на річку Дністер святкувати день народження сина.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина повністю доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 показала суду, що в даний час вона проживає в будинку разом із батьком колишнього чоловіка ОСОБА_13 . 18.06.2016 до будинку ОСОБА_13 в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, прийшли її мати та рідна сестра, щоб допомогти їй перенести із кімнати мішки з пшеницею та прибрати. ОСОБА_7 , прийшовши до будинку свого батька, почав обзивати їх циганами, виштовхнув спочатку маму в коридор, а потім схопив її і почав наносити їй удари в голову, після чого витягнув її в коридор і штовхав до стіни. Потім забігла мати і почала їх розбороняти, просила, щоб він не бив її. Під час конфлікту вона тримала в руках мобільний телефон, який ОСОБА_7 вирвав з рук та роздавив. Син ОСОБА_15 , побачивши, що між батьками виникла сварка, вийшов з будинку та не повертався. В той час ОСОБА_7 , перебуваючи з нею в будинку, продовжував наносити їй тілесні ушкодження, зірвав із шиї срібний ланцюжок, штовхнув головою до стіни. Син ОСОБА_14 зайшов до будинку і сів біля неї. Коли вона тримала його на руках, ОСОБА_7 накручував її волосся собі на руку, маючи намір знов нанести їй тілесні ушкодження по голові. Після чого вирвавши з рук сина ОСОБА_14 , який вибіг на вулицю, наніс їй два удари кулаком руки в правий бік голови. Вона вийшла на вулицю і хотіла забрати сина, однак ОСОБА_7 перешкоджав їй в цьому, відштовхнув її від дверей автомобіля, внаслідок чого вона впала на руку. На той момент у неї була травмована губа та гулі по всій голові. У зв`язку із нанесеними тілесними ушкодженнями їй стало погано і вона пішла до матері, по дорозі їй запаморочилося в голові і вона втратила свідомість, після цього її відвезли до лікарні, де вона перебувала на лікуванні упродовж трьох тижнів. Покращення здоров`я наступило після 2 тижнів лікування. Доповнила також, що ОСОБА_7 за час спільного проживання постійно наносив їй тілесні ушкодження, розбив багато речей, перед дітьми завжди ображає та принижує її. Ланцюжок, який зірвав ОСОБА_17 , вона придбала собі сама, у відповідь на його дії вона теж зірвала йому ланцюжок. Під час даного конфлікту син ОСОБА_15 не був присутнім, батько в той час перебував у сусідній кімнаті ( у спальні) і вийшов звідти тільки, коли ОСОБА_7 почав тягати її по коридору. На що також прибігла мама і намагалася припинити конфлікт, в ході якого просила ОСОБА_17 , щоб він не бив доньку. З мамою у неї ніякої бійки не було, вона тільки від неї відштовхувалася. Після бійки ОСОБА_17 її здоров`ям не цікавився, навпаки запитував «чи ще не здохла».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 - мама потерпілої, суду показала, що 18.06.2016 їй зателефонувала донька ОСОБА_16 і попросила прийти до неї та допомогти перенести із кімнати мішки з пшеницею. Коли вона разом із донькою ОСОБА_19 вже перебувала в ОСОБА_16 , до будинку забіг ОСОБА_7 , який вигнав з будинку ОСОБА_19 . При цьому почав ображати її доньку ОСОБА_16 нецензурними словами, після чого витягнув за руку в коридор. Маючи намір припинити конфлікт, вона стала між ними, однак ОСОБА_17 почав наносити ОСОБА_16 удари руками по голові, при цьому тягав її за волосся. Даний конфлікт

тривав до години. Коли вона вийшла на вулицю, то почула крик з будинку, повернувшись назад - побачила, що донька лежить плечима на підлозі, ланцюжок зірваний, а телефон впав на землю та розбився. В цей час забіг син ОСОБА_15 і сказав батькові: « ОСОБА_20 , що зробив подарунок на день народження» і вибіг на вулицю. Син ОСОБА_14 зайшов у будинок пізніше. Через деякий час він вибіг з будинку, сів у автомобіль, закривши двері. Уляна хотіла забрати сина з автомобіля, однак ОСОБА_17 їй перешкодив у цьому, відштовхнувши її. Коли всі поїхали, ОСОБА_16 стало погано і вона втратила свідомість. Після чого вони викликали швидку допомогу та після огляду відвезли її в приміщення Заставнівської ЦРЛ, де вона перебувала на лікуванні на протязі трьох тижнів. Також пояснила, що під час конфлікту між ОСОБА_7 та її донькою, його батько перебував у кімнаті, звідки вийшов уже під час того, як вони тягалися у коридорі. Їй відомо, що ОСОБА_17 і раніше приходив додому в стані алкогольного сп`яніння та безпідставно наносив побої ОСОБА_16 , однак, вона це приховувала від неї.

Свідок ОСОБА_21 , рідна сестра потерпілої, суду показала, що 18.06.2016, біля 15-16 год., вона з мамою прийшла до будинку ОСОБА_13 , де проживала її сестра з сином, щоб допомогти ОСОБА_16 по господарству. Через 10 хв. після їх приходу прийшов ОСОБА_7 , який будучи агресивно налаштований вигнав їх із будинку та залишився в будинку з її сестрою, де вони між собою кричали. Під час з`ясування стосунків ОСОБА_7 тягав сестру за волосся, а мама повернулася в будинок, щоб допомогти ОСОБА_16 . Під час сварки її в будинку не було, оскільки вона вийшла на вулицю викликати поліцію. Сварка тривала біля години. Після конфлікту з ОСОБА_17 вона бачила, що у сестри було розпатлане волосся, червоні сліди на тілі від пальців рук, а на шиї червона полоса. Їй відомо, що обвинувачений часто бив її сестру.

Свідок ОСОБА_13 , батько обвинуваченого, суду показав, що 18.06.2016 його син приїхав додому, коли в будинку була невістка, яка на той час проживала в його будинку із сином ОСОБА_14 , її мама та сестра, які наводили порядок в кімнаті, де знаходилася пшениця. На той час він перебував в іншій кімнаті. Після приходу сина розпочався крик, під час якого останній почав виганяти всіх присутніх на вулицю, але чи бив тоді ОСОБА_22 він не бачив. Даний конфлікт тривав довго. У коридорі він штовхав ОСОБА_16 , але та не падала, оскільки її підтримувала мама. На що він вийшов із кімнати та попросив його заспокоїтися. Також пояснив, що раніше, коли ОСОБА_16 проживала з його сином, між ними були конфлікти. Після конфлікту ОСОБА_16 була розхристана, волосся було розтріпане, ланцюжок був порваний, слідів нанесення тілесних ушкоджень на тілі не було, але вона скаржилася, що болить голова. Вже після конфлікту ОСОБА_16 стало погано та її поклали в лікарню.

Свідок ОСОБА_23 , яка була залучена в якості понятої під час проведення слідчого експерименту у будинку ОСОБА_13 , суду показала, що ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту відображала, як і де ОСОБА_7 наносив їй тілесні ушкодження, а саме показувала, як він ударив її в голову у кімнаті, де було зерно; в коридорі вдарив її до стіни головою; намотав її волосся собі на руку і бив її головою до одвірка в іншій кімнаті.

Крім показань потерпілої та свідків, допитаних в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також доводиться документами, зібраними під час досудового розслідування, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- копією витягу з кримінального провадження за №№0000216, внесеного до ЄРДР 06.07.2016 за ч.1 ст.122 КК України на підставі заяви ОСОБА_11 . Особа, яку повідомлено про підозру - ОСОБА_7 (а.с.123);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2016 за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень колишнім чоловіком ОСОБА_7 ( а.с. 126-127);

- протоколом огляду місця події від 10.07.2016 домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 та фототаблицями до нього, в ході проведення якого ОСОБА_11 вказала, в яких саме приміщеннях будинку розпочався конфлікт і яким чином ОСОБА_7 тягав її за волосся та вдарив головою до дверної коробки, а потім в приміщенні кімнати, коли вона сиділа на дивані наніс їй два удари кулаком в область ділянки голови та смикав за волосся (а.с.131-136);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2016 та фототаблиць до нього за участі потерпілої ОСОБА_11 , під час якого остання розповідаючи показала на статистові, яким чином наносилися тілесні ушкодження, а саме як в коридорі ОСОБА_7 тримав її за волосся та наносив удари кулаком в область ділянки голови, затягнув до приймальної кімнати, де наніс їй два удари кулаком в область ділянки голови під час того, як вона знаходилася на дивані в приймальній кімнаті (а.с.13-146);

- висновком експерта №195-Мд від 22.07.2016-05.08.2016 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_11 знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Заставнівської ЦРЛ з 18.06.2016 по 08.07.2016 з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку середньої ступеня важкості. Субарахноїдальний крововилив. Синдром лікворної гіпертензії. Астено-невротичний стан. В щоденниках мітилися записи про наявність гематом на передпліччі.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо при обставинах, які описані в постанові, внаслідок нанесення ударів руками та ногами сторонньою особою по тілу потерпілій, можуть відповідати терміну на 18.06.2016 і відносяться: гематоми - до розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; забій головного мозку середнього ступеня важкості - до розряду ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я ( а.с.154-155);

- висновком експерта №178 від 08.11.2017 30.11.2017 повторної комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якої станом на 18.06.2016 на тілі гр. ОСОБА_11 були наявні ушкодження у вигляді гематом (комісією трактовано як «синці») передпліччя, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу по намету мозочка справа та по ходу сагітального синусу.

Виявлені на тілі гр. ОСОБА_11 ушкодження у вигляді гематом (синців) передпліччя виникли внаслідок не менш, ніж двократної травмуючої дії твердих тупих предметів (контактів), чи співдарінні з такими, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді забою головного мозку, субарахноїдальних крововиливів по намету мозочка справа та в проекції сагітального синусу, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я, виникли внаслідок не менш, ніж одноразової травмуючої дії твердого тупого предмета, є характерними для т.з. «непрямого» механізму у вигляді різкого закидання голови по типу «Хлиста», найчастіше внаслідок травмуючої дії, локалізованої в проекції обличчя ( а.с.216-222).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 , як член експертної комісії. підтвердив суду, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_11 , а саме забій головного мозку та крововиливи по намету мозочка справа відносяться до середнього ступеня важкості. Цілком можливо, що вони виникли від удару в область обличчя із закиданням голови потерпілої по типу «хлиста». При цьому пояснив суду, що незважаючи на те, що слідів ушкоджень на тілі не виявлено, досить однієї травмуючої дії, від якої, голова людини закидається назад і внаслідок дії надмірної енергії утворюється ушкодження головного мозку не в тому місці, де завдано такий удар.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи його захисника про те, що він не наносив ударів потерпілій, оскільки дане спростовується матеріалами справи. Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд розцінює як обраний ним спосіб свого захисту та уникнення відповідальності за вчинене, оскільки його вина повністю доведена в ході судового слідства, а саме показаннями потерпілої, стосовно

яких у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів, які відповідають іншим доказам, які досліджувались в суді і такими, що підтверджені показаннями свідків, висновками судово-медичних експертиз, поясненнями судового експерта ОСОБА_24 , протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2016.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених в статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я

потерпілої. Його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 122 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до злочину середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра - не перебуває, проживає разом із двома неповнолітніми дітьми, які знаходяться на його утриманні, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, потерпіла має до нього претензії матеріального та морального характеру та її представник просив застосувати до останнього покарання у виді реального позбавлення волі.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При цьому суд приймає до уваги, що дане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 по відношенню до потерпілої ОСОБА_11 , яка перебувала у стані вагітності. Проте суд не визнає це обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, оскільки на той час йому не було завідомо відомо про перебування потерпілої в цьому стані.

З врахуванням вищенаведених обставин та даних про особу, думки потерпілої, поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, який упродовж всього часу лікування потерпілої не вжив ніяких заходів для придбання ліків або відшкодування понесених витрат на лікування та моральної шкоди, суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику з місця проживання, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання із іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. При цьому суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_11 суд приходить до висновку, що його слід задовольнити частково, а саме з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 слід стягнути 3851 гривень 67 копійок у рахунок відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої, згідно витягу із історії хвороби, розмір яких доведено наявними в справі доказами.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо).

По справі встановлено, що внаслідок тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_11 знаходилася три тижні на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, переносячи фізичний біль та моральні страждання. Протиправною поведінкою ОСОБА_7 було принижено честь та гідність потерпілої, вона отримала суттєвий нервовий стрес, була позбавлена можливості вести звичайний спосіб життя. Наслідки отриманих травм у потерпілої призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, нервозність, дратівливість, емоційна напруга, насторога, тривога з приводу її здоров`я та життя і здоров`я її майбутньої дитини.

Визначаючи суму заподіяної моральної шкоди потерпілій суд бере до уваги вищенаведене, одночасно враховує ступінь вини відповідача, його матеріальний стан і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що заявлену позовну вимогу слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 6000 грн. у відшкодування заподіяної моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Речові докази та витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_7 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 3851 гривень 67 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_25