УХВАЛА

12.11.2013 Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Плохотніченко Л.І., за участю прокурора Кошельник Д.В., розглянувши клопотання старшого слідчого СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, депутатом не являється, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2. Зазначив, що В провадженні відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами і злочинними організаціями, СУ УМВС України в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001816 від 18.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 289 КК України.

На даний час досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини. У вересні 2013 року, точна дата та час слідством не встановлені, мешканці с. Диківка Знамянського району Кіровоградської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та житель ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок викрадення автомобіля та його реалізації за грошові кошти іншим особам, вступили між собою у злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свої злочинні наміри, 22.09.2013 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з метою відшукання автомобіля для викрадення, разом з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який не був обізнаний в злочинних намірах останніх, зустрівшись в с. Диківка Олександрійського району, направились звідти до м. Знамянка Кіровоградської області. Прибувши в м. Знамянка ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про їх злочині наміри та запропонував останньому взяти участь у викрадені автомобіля, який вони відшукають згодом. На вказану пропозицію ОСОБА_5 відмовився, повідомивши усім присутнім про свою незгоду.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючи спільно і узгоджено, прослідували в м. Знамянка до вул. Привокзальної, на якій біля першого підїзду будинку №3, виявили та вирішили викрасти автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210994 20», державний номерний знак «ВА 7497 АМ», який залишив біля будинку за місцем свого проживання власник ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 Потім, шляхом розбиття скла правої передньої двері вказаного автомобіля ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проникли до вказаного автомобіля, відкотили його з місця стоянки від будинку з тим, щоб мешканці та власник автомобіля не могли бачити вказаний автомобіль та чути звук увімкнення двигуна. В подальшому, за допомогою підручних засобів, вказаними особами двигун автомобіля був увімкнений, та під керування ОСОБА_3, разом з ОСОБА_2, ОСОБА_4 а також ОСОБА_5, який участі у викраденні автомобіля не приймав, в автомобілі, вони поїхали від місця викрадення з м. Знамянка до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 в присутності інших домовився та збув невстановленій слідством особі викрадений автомобіль ВАЗ «21099420», за грошову винагороду у розмірі 15 тис. грн., яку за домовленістю між останніми ОСОБА_3 повинен був отримати через тиждень.

Після цього, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, діючи спільно і узгоджено, за попередньою змовою між собою, вчинивши усі дії, направлені на заволодіння транспортним засобом та його реалізації за грошові кошти, поїхали разом з ОСОБА_5 з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в зворотному напрямку до с. Диківка Знамянського району Кіровоградської області.

Під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_2.

12.11.2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом тимчасового доступу до речей і документів, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколами предявлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами предявлення предмету для впізнання, протоколом слідчого експерименту, іншими матеріалами в сукупності.

Метою і підставами застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за який у разі визнання його винуватим загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним, корисливим, вчинений за попередньою змовою групою осіб, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння; вказані злочинні дії за участю ОСОБА_2 були розпочаті на території Кіровоградської області (Знамянський район) та продовжені на території Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг), що вказує на достатню обізнаність з місцями збуту викрадених речей, з попередніми домовленостями, що мали місце, а також те, що підозрюваний має можливість вільно переміщуватись територією України, є ініціативною, організаційною та заповзятливою особою;

- незаконно впливати на свідків у провадженні: так, допитаний у справі свідок ОСОБА_5 під час досудового розслідування заявив, що побоюється за своє життя та здоровя так як вважає, що до нього з метою впливу застосувати фізичну силу брат ОСОБА_3, та знайомі останнього з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області;

- незаконно впливати на інших підозрюваних, зокрема, перебуваючи на свободі, матиме можливість визначити з іншими підозрюваними спільний план заходів надання свідчень у провадженні, в тому числі повідомлення неправдивих обставин щодо власних дій з метою заплутати слідство, затягнути розслідування, оскільки в матеріалах провадження містяться відомості про інші кримінальні правопорушення за фактами незаконного заволодіння транспортними засобами, вчинені в період серпня-вересня 2013 року на території Знамянського та Олександрійського районів Кіровоградської області, у вчиненні яких у співучасті з іншими особами є підстави підозрювати ОСОБА_2; підозрювані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають переважно в одній місцевості;

- вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, повязане із заволодінням чужим майном, так як підозрюваний ОСОБА_2 своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів проти власності;

- вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню.

Викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами кримінального провадження № 0001816 по відношенню до ОСОБА_2 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш мяких ніж тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так особисте зобовязання не може бути застосовано в звязку з тим, що це найбільш мякий запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочинів. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обовязків, передбачених ст.194 КПК України і зобовязуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обовязків. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки він в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Разом з тим, останній раніше не судимий, має постійне місце проживання.

В судовому засіданні прокурором та слідчим не доведено обставин, які виправдовують тримання ОСОБА_2 під вартою, не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 181 ч. 1, 2, 5 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право зявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, повязаних із виконанням покладених на неї зобовязань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 179, 184, 193, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ «ОЗ» СУ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Застосувати запобіжний захід домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на строк до 12.01.2014 року.

Заборонити ОСОБА_2 до 12.01.2014 року цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, крім випадків необхідності прибувати за викликами слідчого, прокурора або суду.

Розяснити ОСОБА_2, що в разі невиконання, покладених на нього обовязків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко