Справа № 184/976/18
Номер провадження 1-кп/184/143/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000239 від 23.03.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, дітей на утриманні не має, освіта середня, не працює, фактично мешкає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018р. приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де у нього виник спільний злочинний намір направлений на таємне викрадення телефонних кабелів належних ПАТ «Укртелеком».

З цією метою, в цей же день, о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проходили біля будинку АДРЕСА_3 , де на фасаді вищевказаного будинку побачили телефонні кабелі. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переконавшись, що ніхто не бачить їх протиправних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 заліз на газову трубу, розташовану на фасаді будинку АДРЕСА_3 та за допомогою раніше підшуканого кухонного ножа відрізав кілька сплетених між собою телефонних кабелів з одного кінця, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження в цей час виліз на металеву розподільну шафу, яка розташована під фасадом вищевказаного будинку та за допомогою раніше підшуканого кухонного ножа відрізав вказані телефонні кабелі з іншого кінця.

Таким чином ОСОБА_3 зрізав та заволодів телефонними кабелями ТПП 50x2x0,32, ТПП 10x2x0,32 та ТПП 10x2x0,4 довжиною по 15 метрів кожен, належних ПАТ «Укртелеком», вартість яких згідно товарознавчої експертизи №1780-18 від 23.04.2018 становить: телефонний кабель марки ТПП 50x2x0,32 - 576,90 грн.; телефонний кабель марки ТПП 10x2x0,32 - 225,00 грн.; телефонний кабель марки ТПП 10x2x0,4 - 228,75 грн.

Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. При винесенні покарання покладається на розсуд суду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив обставини пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, визнав свою вину у його вчиненні, щиросердечно розкаявся та просив його суворо не карати. По суті справи пояснив, що у березні 2018 року таємно викрав телефонні кабелі, належні ПАТ «Укртелеком», якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та повне визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст..65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря фтизіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, а також пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які обтяжують вину обвинуваченого та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Водночас, враховуючи характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, відсутність тяжких суспільно-небезпечних наслідків, часткове відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення викраденого майна, дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, а також позитивну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При вирішенні питання про речові докази, суд керується положенням ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази по справі, а саме: кухонний ніж, які передані до камери схову Покровського ВП після набрання вироком законної сили знищити;
- відрізки кабелю зв`язку довжиною 10,8 метрів, фрагменти відрізка кабелю, які передані до камери схову Покровського ВП після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 2002 грн. 00 копійок.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1