Вирок

Іменем України

Справа № 712/2090/18

Провадження № 1кп/712/339/18

11 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

законного представника - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000072 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, учасником бойових дій, інвалідом, ліквідатором на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.08.2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Штраф сплачено.

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 проходячи в період часу з 01.04.2014 по 10.05.2016 службу в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, тобто будучи особою начальницького складу служби цивільного захисту, та будучи відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону, умисно не подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, яка подається наступного року після припинення такої діяльності, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів, на яких поширюються дія цього Закону, відносяться особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до п. 2 розділу «Загальні положення» Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі Положення), затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 593 від 11.07.2013, служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і

реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п.п. 3-4 розділу «Загальні положення» вказаного Положення, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання. Особи рядового і начальницького складу належать до персоналу (кадрів) ДСНС. Статус особи рядового і начальницького складу підтверджується службовим посвідченням, форма та порядок видачі якого встановлюються ДСНС.

Відповідно до п. 6 розділу «Загальні положення» вказаного Положення, особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України Про запобігання корупції.

Відповідно до п. 15 розділу «Загальні положення» вказаного Положення, склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: рядовий склад - рядовий служби цивільного захисту; молодший начальницький склад - молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту; середній начальницький склад - молодший лейтенант служби цивільного захисту, лейтенант служби цивільного захисту, старший лейтенант служби цивільного захисту, капітан служби цивільного захисту; старший начальницький склад - майор служби цивільного захисту, підполковник служби цивільного захисту, полковник служби цивільного захисту; вищий начальницький склад - генерал-майор служби цивільного захисту, генерал-лейтенант служби цивільного захисту, генерал-полковник служби цивільного захисту, генерал служби цивільного захисту України.

Згідно наказу Національного університету цивільного захисту України № 82 від 01.04.2014 «Про призначення працівників Академії пожежної безпеки» лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_4 призначено на посаду викладача кафедри техніки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України. Відповідно до Наказу № 209 від 31.07.2015 Національного університету цивільного захисту України ОСОБА_4 присвоєно звання старший лейтенант цивільного захисту, тобто відноситься до категорії середнього начальницького складу.

Так, відповідно до п. 1.1 розділу 1 «Загальна частина» Статуту Національного університету України цивільного захисту України (далі Університет), затвердженого наказом ДСНС № 61 від 31.01.2017, Університет, утворений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 290-р, є вищим навчальним закладом IV рівня акредитації державної форми власності, правонаступником Академії цивільного захисту України та підпорядковується Державній службі України з надзвичайних ситуацій (далі ДСНС).

Відповідно до п. 1.14 розділу 1 «Загальна частина» Статуту Університету, Черкаський інститут пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля є відокремленим структурним підрозділом Університету, утвореним за основними напрямами його діяльності з метою забезпечення виконання покладених на нього завдань. ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля об`єднує відповідні факультети, кафедри, навчальні та науково - дослідні лабораторії, навчально - методичні кабінети, навчально - виробничі майстерні, тренувальні та спортивні комплекси та інші підрозділи, які забезпечують його функціонування. Рішення про створення, реорганізацію або ліквідацію основних та інших структурних підрозділів ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля приймаються вченою радою ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля у порядку, визначеному законодавством. Для виконання покладених завдань ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля здійснює фінансово - господарську діяльність в межах своїх повноважень та відповідає за її результат у встановленому законодавством порядку. ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля проводить свою діяльність відповідно до Положення, що погоджується з ДСНС та затверджується ректором Університету, керується чинним законодавством України та цим Статутом. ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля створюється, реорганізується або ліквідується у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 1.9 розділу 1 «Загальна частина» Положення «Про Черкаський інститут пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України» (далі Інститут) затвердженого наказом Національного університету цивільного захисту України № 220 від 02.11.2016 та погодженого 14.11.2016 Головою Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Інститут користується відокремленою частиною державної власності у вигляді земельних ділянок, земельних ділянок із будівлями, спорудами, устаткуванням та іншими матеріальними цінностями, а також одержаними від міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, фондів (у тому числі благодійних) та придбаними за рахунок коштів, отриманих від освітньої, науково дослідницької та іншої господарської діяльності. Для виконання покладених завдань Інститут здійснює фінансово-господарську діяльність в межах своїх повноважень та відповідає за її результат у встановленому законодавством порядку. Інститут може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, визначені цим Положенням. Інститут є бюджетною неприбутковою установою, яка повністю фінансується з державного бюджету. Діяльність Інституту здійснюється на некомерційні й основі, не є підприємницькою і не ставить за мету отримання прибутку.

Відповідно до п. 1 розділу 8 «Порядок звітності, контролю за здійсненням фінансово - господарської діяльності Інституту», Інститут як відокремлений структурний підрозділ Університету, що має права фінансово - господарської самостійності, відповідно до Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно - правових актів і документів, самостійно здійснює оперативний, бухгалтерський, фінансовий та податковий облік своєї діяльності, складає затверджені форми звітності та подає їх в установленому порядку до ДСНС України, а також органів, яким законодавством України надано право контролю за відповідними напрямами діяльності.

Згідно наказу Національного університету цивільного захисту України № 82 від 01.04.2014 «Про призначення працівників Академії пожежної безпеки» лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_4 призначено на посаду викладача кафедри техніки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України. Відповідно до Наказу № 209 від 31.07.2015 Національного університету цивільного захисту України ОСОБА_4 присвоєно звання старший лейтенант цивільного захисту.

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 розділу 1 «Загальні положення» посадової інструкції викладача кафедри техніки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, призначення на посаду викладача кафедри та звільнення з неї здійснюється наказом ректора Національного університету цивільного захисту України з дотриманням вимог Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. Викладач кафедри безпосередньо підпорядковується начальнику кафедри та виступає прямим начальником курсантів (слухачів) під час проведення з ними занять.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції, завдання викладача кафедри: організовує та проводить всі види навчальних занять із курсантами (слухачами); веде документацію щодо планування, організації та обліку навчальної, методичної та наукової роботи; здійснює контроль успішності курсантів (слухачів), відповідно до робочих програм; бере участь у підготовці пропозицій щодо підвищення якості знань, умінь, практичних навичок курсантів (слухачів); бере участь у створенні та удосконаленні навчально матеріальної бази кафедри, забезпеченні навчальними та методичними матеріалами.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції, обов`язки викладача кафедри: постійно підвищувати професійний рівень, педагогічну майстерність; забезпечувати високий науково теоретичний та методичний рівень викладання дисципліни у повному обсязі освітньої програми; дотримуватися норм педагогічної етики, моралі, поважати гідність курсантів (слухачів), які навчаються, прививати їм любов до України, виховувати їх в дусі українського патріотизму і поваги до Конституції України; брати участь у науково дослідній роботі кафедри; брати активну участь у створенні та удосконаленні навчально методичної бази кафедри, вживати заходів щодо її збереження та підтримання у належному стані; вивчати і контролювати стан дисципліни, законності, навчання особового складу закріпленого взводу та проводити аналіз під час підготовки до підведення підсумків стану навчання та дисципліни за семестр (навчальний рік); контролювати виконання курсантами заходів безпеки при проведенні практичних занять, при роботі з пожежною технікою, пожежно технічним обладнанням та інше; контролювати стан та використання матеріально технічного забезпечення навчальної аудиторії та викладацьких приміщень кафедри техніки.

Отже, ОСОБА_4 проходячи службу в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на посаді викладача кафедри техніки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, маючи спеціальне присвоєне звання старший лейтенант служби цивільного захисту, тобто будучи віднесеним до категорії осіб середнього начальницького складу, являвся суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України № 160 від 10.05.2016, старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_4 звільнено із служби у запас Збройних Сил України (із постановкою на військовий облік), за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, виключивши з кадрів ДСНС України та усіх видів забезпечення з 10 травня 2016.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) із змінами, внесеними згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 № 1, визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1)перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці:

2)другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 №1975-VIII, внесено зміни до ЗУ «Про запобігання корупції», а саме Розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5-1 в якому зазначено: «Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Таким чином, ОСОБА_4 проходячи в період часу з 01.04.2014 по 10.05.2016 службу в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вулиця Онопрієнка, 8, маючи всі необхідні умови та технічну можливість був зобов`язаний до 01.05.2017 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, яка подається наступного року після припинення такої діяльності.

Незважаючи на вказані обставини ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, визначеним підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», який повинен був відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону подати електронну декларацію особи, яку для цілей цього Закону прирівнюють до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, проходячи в період часу з 01.04.2014 по 10.05.2016 службу в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вулиця Онопрієнка, 8, маючи всі необхідні умови та технічну можливість, перебуваючи в м. Черкаси, більш точнішу адресу не встановлено, умисно в період часу з 09 год. 00 хв. 30.04.2017 по 00 год. 01 хв. 01.05.2017 не подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, тобто за 2016 рік, яка подається наступного року після припинення такої діяльності, що подається до 01 травня поточного року, тобто до 01.05.2017, шляхом заповнення таких декларацій на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно після звільнення не подав декларацію за 2016 рік в зв`язку недосконалим знанням ЗУ «Про запобігання корупції»; він не мав на меті порушити чинне антикорупційне законодавство. Просив суд суворо не карати, в скоєному щиро кається.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за:

-ст. 366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є обмежено осудним.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 69 від 16.02.2018 ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованого йому правопорушення не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявлялися прояви афективного органічного розладу в стані нестійкої компенсації - через що він також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляді справи в суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви емоційної нестійкості, легковажності, безпечності, прискорення асоціацій, виявлені у нього нерізко-виражені структурно-логічні розлади мислення, прояви суб`єктивізму, егоцентризму і зниження критичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння підекспертним суспільно- небезпечних дій та зважаючи на відсутність підстав для госпіталізації, ОСОБА_4 потребує застосування примусового заходу медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання або подальшого перебування.

Відповідно до ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися не більше 6 місяців. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Щодо осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_4 обмежено осудним, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе у вигляді громадських робіт з необхідністю надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 20, 94, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України та призначити покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих і адміністративно господарських функцій строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_4 надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем його проживання терміном на 6 місяців.
Речові докази:

-документи, надані Черкаським інститутом пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України; лист Національного агентства з питань запобігання корупції № 93-05/43846/17 від 30.11.2017, на 1-му аркуші, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: