Справа № 750/2935/18
Провадження № 1-кп/750/216/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2018 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилово, Гайнського району, Пермської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого слюсарем КП «Чернігівводоканал», неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
23.02.2018, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів кулаком в обличчя, а також два удари ногою в ділянку правого стегна, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, синцем та забиттям м`яких тканин обличчя, які згідно висновку експерта № 146 від 26.02.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді: синців та забиття м`яких тканин правого стегна, які згідно висновку експерта № 146 від 26.02.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та підтвердив, що потерпіла ОСОБА_5 є його прийомною донькою. Він, донька разом з малолітньою дитиною та її мати мешкають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Донька постійно конфліктує з ним та матір`ю. Причиною конфлікту є життєва та сімейна невлаштованість доньки. 23.02.2018, в вечірній час, він зі своїми знайомими повернувся додому з поховання товариша і вирішили його пом`янути. Доньці це не сподобалося і вона почала всіх виштовхувати з будинку. Він в ході сварки з донькою наніс їй три несильні удари в обличчя та два удари ногою по правому стегну. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні в цілому підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_6 , але вважає, що саме її батьки винні у конфліктних ситуаціях, що між ними виникають. 23.02.2018 додому з поховання прийшов батько разом з товаришами, щоб пом`янути померлого. Оскільки вони голосно сперечалися і заважали її маленькому синові, то між нею та батьком виник конфлікт. Вона стала випроваджувати його товаришів з будинку. Батько в цей час наніс їй декілька ударів в обличчя та ногою по правому стегну. При вирішенні питання про покарання батька покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його сімейний стан, майновий стан обвинуваченого: офіційно працевлаштований, має регулярний легальний дохід, його стан здоров`я, за наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, за відсутності обставин, що його обтяжують, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1