Справа № 367/5551/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/664/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 21.06.2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.187 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років. Остаточне покарання ОСОБА_7 визначено на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, та у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин.

30 червня 2017 року, близько 21 години 00 хвилин, точний час не встановлено, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де в господарському приміщенні знайшов предмети схожі на серп та молоток, та за допомогою яких, шляхом віджиму вікна, незаконно проник всередину спальної кімнати зазначеного будинку, звідки таємно викрав дві сережки з металу жовтого кольору, які не є ювелірними виробами, вартістю 64 гривні, каблучку з металу жовтого кольору з квіткою у вигляді троянди рожевого кольору, яка не є ювелірним виробом, вартістю 80 гривень, підвіску з металу жовтого кольору у вигляді троянди рожевого кольору, яка не є ювелірним виробом, вартістю 40 гривень, кулон у формі серця з металу жовтого кольору, оздоблений дрібним камінням, який не є ювелірним виробом, вартістю 40 гривень, каблучку з металу жовтого кольору з прозорим каменем, яка не є ювелірним виробом, вартістю 80 гривень, ланцюжок з металу жовтого кольору, який не є ювелірним виробом, вартістю 40 гривень, каблучку з металу жовтого кольору з квіткою білого кольору з камінням, яка не є ювелірним виробом, вартістю 96 гривень, ланцюжок з металу сірого кольору з камінням чорного кольору, який не є ювелірним виробом, вартістю 80 гривень, ланцюжок з металу сірого кольору, який не є ювелірним виробом, вартістю 40 гривень, кулон з металу сірого кольору з прозорим каменем червоного кольору, який не є ювелірним виробом, вартістю 32 гривні, каблучку з металу сірого кольору з прозорим каменем червоного кольору, яка не є ювелірним виробом, вартістю 64 гривні, сережки з металу сірого кольору з прозорим каменем червоного кольору, які не є ювелірними виробами, вартістю 64 гривні, ланцюжок золотий 585 проби, вагою 2,59 г, вартістю 3172 гривні, одну срібну сережку-цвяшок 925 проби, вагою 0,7 г, вартістю 191 гривня, каблучку срібну 925 проби з каменем чорного кольору, вагою 2,20 г, вартістю 385 гривні, що належать ОСОБА_8 , завдавши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4468 (чотири тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень. Після того, коли неправомірні дії ОСОБА_7 були помічені ОСОБА_8 , яка з металевим ломом у руках намагалась його затримати, ОСОБА_7 вирвав у неї з рук вказаний металевий лом і наніс їй один удар в область потиличної частини голови та один удар в праву частину живота, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 30 червня 2017 року, близько 21 години 50 хвилин, точний час не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, неподалік буд. АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці предмет схожий на молоток, висунув ОСОБА_9 усну вимогу передати йому її мобільний телефон, погрожуючи нанести молотком удари та вбити її малолітню дитину, яка знаходилась у колясці, та схопившись за капюшон коляски почав розмахувати над коляскою предметом, схожим на молоток. ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 реально, як такі, що являють собою небезпеку для життя та здоров`я її дитини, почала голосно кричати та кликати на допомогу. Після чого ОСОБА_7 , зрозумівши, що може бути поміченим сторонніми особами, з місця вчинення злочину зник, але був затриманий сторонніми громадянами.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2018 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 , - скасувати та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити призначене йому покарання, або скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на його надмірну суворість як за обраним видом, так і за розміром призначеного покарання. При цьому обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та визнання своєї вини у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів, а також те, що перед судовим засіданням попросив пробачення у потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, обвинувачений вказує на неврахування судом першої інстанції порушень при проведенні слідчих експериментів від 01 липня 2017 року та від 03 липня 2017 року, зазначаючи про неідентичність показань на першому та другому відео, а також те, що обидва проводилися в один день з різницею у декілька годин. Зокрема, обвинувачений зазначає, що при проведенні слідчих експериментів йому не зачитувалися права та обов`язки. Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо наміру ОСОБА_7 на вчинення злочину, спростовуються показами свідка ОСОБА_10 , довідкою та характеристикою з місця роботи, а також те, що на момент вчинення злочину він не мав потреби у грошових коштах. Також, обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обтяжуючих обставин, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння, однак в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження. Крім того, ОСОБА_7 зазначає про упередженість судового та досудового розслідування, так як на досудовому розслідуванні були зібрані лише докази його вини та залишення поза увагою покази про втрату пам`яті обвинуваченим без причини, та відсутністю мотивів на вчинення злочинів.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, а також у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені наявними у справі доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновками експертів та іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Зокрема, допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 надала показання про те, що влітку 2017 року в один із днів вона повертаючись додому до будинку АДРЕСА_3 побачила, що в будинку включено світло. Її донька повідомила, що в будинку знаходиться грабіжник і в цей час з вікна будинку вистрибнув обвинувачений, який наніс їй удар невідомим предметом по голові та втік з території домоволодіння. Також потерпіла підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_7 викрав з будинку належні їй речі, перелік яких зазначений в обвинувальному акті. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в ході судового розгляду в суді першої інстанції надали показання про те, що 30 червня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин вони перебували по вул. Соборній в м. Ірпінь, Київської області та почули крики жінки, а потім побачили чоловіка, який перебігав вулицю тримаючи в руці молоток. Вони наздогнали вказаного чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 , та затримали його. Жінка, яка кричала про допомогу повідомила, що обвинувачений, погрожуючи вдарити дитину, що знаходилася в дитячому візочку, молотком вимагав у неї мобільний телефон.
Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду підтвердив, що 30 червня 2017 року в період часу з 21 по 22 годину він перебував на розі вулиці Соборної та провулку Революції в м. Ірпінь, Київської області та став свідком того як невідомий чолові тримаючи в руці молоток підбіг до жінки з дитячим візочком та почав щось викрикувати схопивши візочок. Після того як жінка почала кричати, вказаний чоловік став тікати, однак був затриманий перехожими. Жінка, що зазнала нападу повідомила, що затриманий вимагав у неї мобільний телефон, погрожуючи молотком вбити дитину.
Згідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання від 01 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка здійснила розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 30 червня 2017 року (т.1 а.с.63-84).
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано послався на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів на фактичні дані, що містяться в: протоколах огляду місця події від 30 червня 2017 року та 01 липня 2017 року (т.1 а.с.57-62, 126-142); протоколах слідчих експериментів, проведених за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 (т.1 а.с.85-87, 88-90, 93-95); протоколі затримання ОСОБА_7 від 01 липня 2017 року, згідно якого під час затримання в обвинуваченого було виявлено та вилучено викрадені ним речі з будинку потерпілої ОСОБА_8 (т.2 а.с. 113-117); протоколах пред`явлення речей для впізнання від 06 липня 2017 року потерпілій ОСОБА_8 (т.2 а.с.4-17, 21-67).
Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону при проведенні слідчих дій, в тому числі і при проведенні слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 , в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду встановлено не було.
Згідно висновку експерта від 11 липня 2017 року №127, який був досліджений судом першої інстанції, у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.3).
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку. Комплекс досліджених в ході судового розгляду та наведений в оскаржуваному вироку доказів підтверджує обґрунтованість висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, та повністю спростовує доводи його апеляційної скарги щодо неврахування судом доказів, що підтверджують відсутність у нього умислу на вчинення кримінальних правопорушень за які він засуджений.

Суд першої інстанції належним чином дав оцінку показанням обвинуваченого про те, що він не пам`ятає обставин вчинених ним злочинів, зазначивши при цьому, що дані показання ОСОБА_7 повністю спростовуються доказами дослідженими в ході судового розгляду, зокрема фактичними даними, що містяться в протоколах слідчих експериментів, в ході яких обвинувачений детально розповів про механізм скоєних ним кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності в матеріалах справи доказів вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння, так як ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі сам вказує на вживання ним в день скоєння інкримінованих злочинів спиртних напоїв.

Колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , визначеному у суворій відповідності до вимог ст. 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України та підстав для його пом`якшення, як того просить обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, не знаходить.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 30 березня 2018 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4