Справа № 214/2667/18
1-кс/214/739/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від здійснення судового провадження за кримінальним провадженням щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.353 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від здійснення судового провадження за кримінальним провадженням №214/2667/18 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.353 КК України. Свою заяву ОСОБА_5 обґрунтував тим, що суддя ОСОБА_6 його не чує та не може зрозуміти, що він бажає.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлений відвід по зазначеним в заяві підставам та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав заяву свого підзахисного та просив задовольнити її.

Прокурор заперечувала проти заявленого відводу судді ОСОБА_6 та пояснила, що заява про відвід є не мотивованою та не обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Дослідивши заяву, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , думку інших учасників судового засідання, суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 з огляду на наступне.
Законодавець чітко регламентував у ст.75 КПК України обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Всі обставини, на які посилається обвинувачений у заяві про відвід судді ОСОБА_6 , не є підставами для її відводу та не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді при розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Статтею 2 цього закону передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.1 ст.7 вказаного вище закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії" та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії", правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

В рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії" та "Кастілло Альгар проти Іспанії" Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 та, відповідно, про наявність підстав для її відводу з мотивів, зазначених обвинуваченим, судом не встановлено. Взагалі, будь-яких даних, які б свідчили про обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 не встановлено, тому підстав для задоволення заяви про відвід, передбачених ст.75 КПК України, не має.

Отже, заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню через необґрунтованість та недоведеність.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від здійснення судового провадження за кримінальним провадженням щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.353 КК України.
Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1