АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/582/18 Справа № 183/1131/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000143 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бутовка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2017 року, остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по 21.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів, у сумі 176 грн. 20 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів згідно ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

12 січня 2017 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_7 перебуваючи поблизу кафе «Бистро» по вул. Сучкова № 17 м. Новомосковська Дніпропетровської область, познайомився із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, якій запропонував заволодіти майном його знайомого ОСОБА_9 , на що остання погодилась, тим самим ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.01.2017 року о 10.30 годині ОСОБА_7 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшли за згодою ОСОБА_9 до приміщення квартири АДРЕСА_2 .
Знаходячись у вищевказаній квартирі, приблизно о 10.40 годині діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зрізала в кухні мотузку та надала її ОСОБА_7 , а він нею зв`язав руки ОСОБА_9 для подолання перешкоди з боку потерпілого та завдав йому один удар рукою по обличчю, чим спричинив останньому фізичний біль.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 , діючи повторно, спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, находячись в приміщенні вищевказаної квартири, відкрито викрав два мобільні телефони марки «LG P-705» вартістю 599 гривень 75 копійок, марки «Samsung GT S 5223T» вартістю 638 гривень 80 копійок, з сім-картами мобільних операторів «МТС» та «Київстар» вартістю 30 гривень, ноутбук марки «Samsung NP-R 518-DS06UA» вартістю 733 гривень 20 копійок.
Після чого ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину з викраденим майном пішли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2001 гривня 75 копійок та фізичний біль.
Матеріали кримінального провадження розглядались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Не погоджуючись з судовим рішенням прокурор, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 та зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по 20.06.2017 року включно на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув,язнення з 21.06.2017 року по 26.12.2017 року включно зарахувати в строк відбування покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, який вступив в дію 24.12.20115 року, в частину 5 статті 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесенні зміни, які діяли до 21.06.2017 року. При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.01.2017 року по 21.06.2017 року включно на підставі ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22.06.2017 року по 26.12.2017 року включно. Однак судом першої інстанції при ухваленні вироку не дотримано правил зарахування строку попереднього ув`язнення та незаконно зараховано день попереднього ув`язнення 21.06.2017 року за два дні позбавлення волі, таким чином суд першої інстанції не врахував положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» в редакції від 18.05.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила вирок суду першої інстанції змінити, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку та кваліфікації дій за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, тому апеляційним судом не перевіряються.
В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду першої інстанції в частині зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, призначеного обвинуваченому.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з моменту затримання, 12 січня 2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_7 з 22 червня 2017 року по 26 грудня 2017 року в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Відповідно до апеляційної скарги прокурора, який просив змінити вирок суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга прокурора погіршує становище обвинуваченого, а тому не може бути задоволена шляхо зміни вироку.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора.
Порушень судом першої інстанції кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування вироку суду, колегія суддів не встановила.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дні проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4