МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1433/18 Провадження № 1-кс/480/272/18
Ухвала
03 серпня 2018 року слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 перевіривши подання в.о. начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор про конфіскацію мобільного телефону засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маріновка Доманівського району Миколаївської області,
ОСОБА_2 03.07.2018 утримувався в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор.
03.07.2018, під час внепланового обшуку камери ув`язненого ОСОБА_2 виявлено та вилучено на спальному місці, під матрацом, мобільний телефон Nokia.
01 серпня 2018 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло подання в.о. начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор про вилучення мобільного телефону у ОСОБА_2 .
Перевіривши подання, слідчий суддя дійшов такого.
Відповідно до ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Зберігання грошей, цінних паперів забезпечується адміністрацією колонії.
Розділ VIII Кримінального процесуального кодексу України регулює положення щодо виконання судових рішень.
Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статт 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1)-про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.
Отже зі змісту вказаних норм вбачається, що вилучення мобільного телефону відноситься до питань, які вирішуються судом під час виконання вироку.
Частинами 1 та 2 статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
З вказаного вище слідує, що чинним кримінально-процесуальним кодексом не визначено порядок подачі подання установи попереднього ув`язнення про вилучення мобільного телефону у засудженого.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України).
Враховуючи викладене вище, слідчий суддя вважає, що оскільки положення цього Кодексу не регулюють питання підсудності подання про вилучення мобільного телефону, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, для забезпечення засудженому ОСОБА_2 право на справедливий судовий розгляд судом, створеним на підставі закону, питання про вилучення мобільного телефону має вирішуватися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що позбавлений прийняти рішення за вказаним поданням, у зв`язку з відсутністю достатніх даних, і вважає, що вказане подання слід повернути, і роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з аналогічним поданням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого, засуджений відбуває покарання, та в межах територіальної одиниці якої перебуває особова справа на засудженого ОСОБА_2 .
Керуючись ч. 7 ст. 102, ст. 107 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, слідчий суддя, -
Подання в.о. начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор про конфіскацію мобільного телефону засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маріновка Доманівського району Миколаївської області, - повернути заявнику.
Роз`яснити в.о. начальника Державної установи Миколаївський слідчий ізолятор можливість звернення з аналогічним поданням до суду, в межах територіальної юрисдикції якого, засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвала слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1