Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2462/14-к
Провадження №: 1-о/332/1/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року,

в с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 р., яким її визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримала та доповнила подану нею заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду. В обґрунтування цієї заяви зазначила про підроблення висновку судово-медичної експертизи № 924 щодо причин смерті ОСОБА_9 , приховування прокурором ОСОБА_10 висновків криміналістичних експертиз, неправдивість показів свідка ОСОБА_11 під час допиту у суді апеляційної інстанції, порушення судом першої інстанції її права на захист у судовому засіданні, яке відбулось 04.09.2014 р. та наявність у свідка ОСОБА_12 аудіозапису з місяця події, що спростовує її причетність до вбивства.

Захисник підтримав заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами та, як доповнення на її обґрунтування, вказав на відсутність у матеріалах кримінального провадження однозначних доказів вини його підзахисної. На його думку, обставини завдання тілесних ушкоджень були встановлені за документами, які є незрозумілими. Висновок судово-медичної експертизи загиблої був складений через два дні після смерті ОСОБА_9 , містить сторінки та фрагменти тексту з іншого документа. Висновки криміналістичних експертиз, які, на його думку, спростовують причетність ОСОБА_7 до подій злочину, були витребувані ним під час апеляційного перегляду справи востаннє, а до цього часу приховувались прокурором. Крім того, захисник як на підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами послався на порушення судом першої інстанції права засудженої на захист і порядку допиту свідків через не приведення їх до присяги, а суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги ці доводи сторони захисту, неповно з`ясував обставини справи.

У судовому засіданні 20.03.2018 р. захисник доповнив свої доводи щодо підстав перегляду за нововиявленими обставинами вироку суду та додатково надав копії висновків імунологічних та цитологічних експертиз, які, як він вважає, також спростовують причетність його підзахисної до вбивства та доводять неправильність вироку суду.

Прокурор вважав за необхідне відмовити ОСОБА_7 у задоволенні її заяви про перегляд судового рішення, мотивуючи тим, що вказані засудженою та її захисником обставини з урахуванням вимог КПК України не є нововиявленими, а доводи сторони захисту щодо допустимості доказів були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції. Крім того, стороною обвинувачення було зазначено про відсутність будь-якого доказового значення висновків експертів, наданих захисником.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, покази свідка ОСОБА_12 , дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив такі обставини.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 р. ОСОБА_7 було визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2013 р. остаточно ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі (а.с. 167-172 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2017 р. апеляційну скаргу обвинуваченої було задоволено частково. Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 р. змінено. Виключено з вироку суду в якості доказів обвинувачення покази свідка ОСОБА_13 під час судового розгляду і покази підозрюваної ОСОБА_7 під час досудового розслідування. В решті вирок суду залишено без змін. (а.с. 224-228 т. 3).

На теперішній час засуджена та її захисник з урахуванням доповнень до первинної заяви ОСОБА_7 , в якості підстав перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, зазначають: підроблення висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014 р.; неправдивість показів свідка ОСОБА_11 під час останнього розгляду справи судом апеляційної інстанції; наявність криміналістичних, імунологічних та цитологічних досліджень і аудіозапису з місця вчинення злочину, які не були відомі суду, і, на думку сторони захисту, повністю спростовують причетність ОСОБА_7 до вбивства; порушення судом першої інстанції права засудженої на захист; неприведення свідків до присяги під час їх допиту у суді першої інстанції; неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Враховуючи викладене, захисник просив суд скасувати вирок Заводського районного суду від 04.09.2014 р. і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати.

Перевіряючи вказані доводи сторони захисту, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Враховуючи викладене, суд при провадженні у цій справі та прийнятті відповідного процесуального рішення застосовує кримінальний процесуальний закон, що діє під час судового розгляду, тобто з урахуванням змін, внесених до КПК України Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 р., який набрав чинності 15.12.2017 р.

Вимогами частини 1 статті 459 КПК України передбачена можливість перегляду судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду (п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України).

З системного аналізу вказаних правових норм випливає, що перегляду відповідно до вимог ч. 1 ст. 459 КПК України підлягають судові рішення, які набрали законної сили, а нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент розгляду справи судом, але не були і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Перевіряючи доводи засудженої та її захисника щодо наявності висновків експертів, які, на думку сторони захисту, підтверджують невинуватість засудженої, суд встановив такі обставини.

Висновки судово-медичних експертиз № 211 від 24.03.2014 р. щодо походження крові на джемпері та брюках ОСОБА_7 (а.с. 139-141 т. 1) та № 200 від 29.04.2014 р. щодо морфологічних особливостей плями крові на джемпері ОСОБА_7 (а.с. 144-146 т. 1) були досліджені судом першої інстанції; у вироку суду від 04.09.2014 р. їм надана відповідна оцінка у сукупності з іншими доказами.

Висновок криміналістичної експертизи № 29 від 06.03.2014 р. дактилоскопічного дослідження слюсарного молотку (а.с. 198-203 т. 3) були досліджені судом апеляційної інстанції під час останнього перегляду вироку суду за клопотанням захисника.

На підставі наведеного, ці обставини були відомі суду та іншим учасникам кримінального провадження під час судового розгляду, тому з огляду на положення ст.ст. 459, 462 КПК України не можуть вважатись нововиявленими.

Також, під час здійснення провадження за нововиявленими обставинами захисником були надані копії висновків експертиз, які раніше не були предметом судового розгляду, а саме:

- № 212 від 24.03.2014 р. судово-медичної експертизи плаща і халата ОСОБА_14 (а.с. 103-107 т. 4);

- № 148 від 17.03.2014 р. - судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_7 (а.с.109-111 т. 4);

- № 158 від 04.04.2014 р. - судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин трупа ОСОБА_9 (а.с. 112-115 т. 4);

- № 250 від 30.04.2014 р. - судово-медичної експертизи молотка, вилученого з місця події (а.с. 116-119 т. 4).

З пояснень ОСОБА_7 випливає, що про наявність висновків вказаних судово-медичних експертиз їй стало відомо у 2016 році, під час перегляду вироку суду першої інстанції апеляційним судом. Захисник вказав, що на стадії апеляційного перегляду справи у листопаді 2017 року він дізнався про ці документи, тому звернувся до прокуратури із запитом про їх витребування.

Копії супровідних листів Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 14 та 17 листопада 2017 р. про направлення копій документів з матеріалів кримінального провадження захиснику (а.с. 102, 108 т. 4) підтверджують факт обізнаності захисника щодо наявності вказаних експертних висновків саме на стадії апеляційного перегляду, який був завершений 23 листопада 2017 р. Належних та переконливих доводів з приводу того, що саме перешкодило стороні захисту заявити про дослідження цих документів під час апеляційного перегляду, адвокатом ОСОБА_8 суду у цій справі надано не було. Засуджена також пояснила, що на стадіях судового розгляду не заявляла клопотань про дослідження вказаних висновків експертиз. І захисник і засуджена заявили про узгодженість їх дій щодо захисту у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, наведені обставини не можуть бути прийняті судом як нововиявлені, оскільки були відомі і засудженій, і захиснику до набрання вироком суду законної сили.

Крім того, доводи прокурора щодо відсутності доказового значення вказаних висновків судово-медичних експертиз через відсутність об`єктів або неможливість їх дослідження з інших причин, стороною захисту не спростовані.

З приводу доводів сторони захисту щодо підроблення, на їх думку, висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014 р., суд зазначає про таке.

Факт наявності нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 459 КПК України (штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок), повинен бути встановлений вироком суду або іншим процесуальним документом за результатами здійснення кримінального провадження.

Вказаний висновок експерта був долучений прокурором під час розгляду справи судом першої інстанції ? 29.07.2014 р. (а.с. 37-45 т. 1). Оцінку інформації, що міститься у вказаному документі на предмет допустимості було надано судом першої інстанції. Під час апеляційного перегляду висновки суду першої інстанції змінено або скасовано не було.

На теперішній час засудженою та її захисником не надано суду будь-яких документів та доказів на підтвердження факту підроблення висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014 р. вироку, ухвали суду або матеріалів досудового розслідування за цими фактами. Більш того, захисник та засуджена заявили про те, що досудове розслідування за ознаками злочинів, передбачених ст. 384 або ст. 358 КК України, ними ініційоване не було.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту щодо наявності у цьому проваджені такої підстави для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, як підроблення висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014 р., не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи.

Перевіряючи доводи засудженої в частині неправдивості показань свідка ОСОБА_11 , суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Звернувшись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ОСОБА_7 не конкретизувала у суді якої інстанції свідок ОСОБА_11 , на її думку, дав неправдиві показання. Під час судового розгляду засуджена пояснила, що вважає неправдивими показання, які свідок надав у суді апеляційної інстанції 23.11.2017 р., що саме під час апеляційного розгляду справи востаннє він оговорив її.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що свідок ОСОБА_11 був допитаний під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України судом першої інстанції. Апеляційний суд Запорізької області, перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду, повторно допитав вказаного свідка 23.11.2017 р. і надав його показам відповідну правову оцінку з урахуванням доводів апеляційної скарги сторони захисту.

Таким чином, ОСОБА_7 , звернувшись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 р., фактично посилається на неправдивість показів свідка ОСОБА_11 у суді апеляційної інстанції, що свідчить про недотримання вимог ч. 1 ст. 463 КПК України і, як наслідок неможливість перевірки цих доводів засудженої судом першої інстанції.

Допитаний під час розгляду цієї справи 07.05.2018 р. свідок ОСОБА_12 пояснив, що 19.02.2014 р. о 07.45 год. він, ОСОБА_7 , неповнолітня донька та мати засудженої ОСОБА_15 вийшли з дому. Донька пішла до школи, а вони втрьох завітали до кафе, де вживали алкоголь. ОСОБА_7 випила десь 300 г. горілки. Після цього ОСОБА_15 залишилась у кафе, а засуджена провела його до перехрестя, він поїхав на роботу, а ОСОБА_7 пішла додому. Свідок не може зазначити протягом якого часу засуджена його проводжала. Через деякий час вона зателефонувала йому та повідомила, що з їх квартири вчинено крадіжку і попросила приїхати, з приводу ОСОБА_16 нічого не казала. Коли він повернувся додому, то в квартирі були: ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , дві сусідки, працівники швидкої допомоги, міліції та експерти. ОСОБА_7 була у шоковому стані, ОСОБА_15 - у стані сп`яніння, що не могла рухатись, а ОСОБА_16 скривавлена сиділа на дивані, в області голови в неї була травма. Свідок зрозумів, що швидку допомогу та міліцію викликала засуджена. Дійсно, свідок зробив аудіозапис на мобільний телефон «Samsung», де ОСОБА_16 сказала, звертаючись до нього: «Ты приехал. Поздно ты приехал». Більше нічого загибла у його присутності не говорила і не вказувала на того, хто її побив. Вказаний мобільний телефон був вилучений через декілька днів працівниками міліції та до теперішнього часу йому не повернутий. Також свідок додав, що ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння поводить себе неналежно, одного разу завдала і йому тілесні ушкодження ножем, за що була засуджена судом до умовного покарання. Крім того, на теперішній час від ОСОБА_7 та її знайомих чоловіків надходять погрози як йому так і його матері з приводу вказаного кримінального провадження.

Перевірити наявність аудіозапису на мобільному телефоні «Samsung», який був добровільно виданий свідком ОСОБА_12 під час досудового розслідування та залучений у якості речового доказу (а.с. 151 т. 1), суд позбавлений можливості через втрату вказаного речового доказу. З пояснень прокурора та наданого ним витягу з акту інвентаризації речових доказів в камері зберігання Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 24.10.2016 р. (а.с. 175-177 т. 4) випливає, що під час проведеної інвентаризації була встановлена відсутність речових доказів у ряді кримінальних провадженнях, у тому числі проваджені № 0000403 зафіксовано відсутність мобільного телефону. У подальшому було порушено кримінальне провадження стосовно посадових осіб районного відділу поліції, досудове розслідування якого на теперішній час триває.

Враховуючи викладене, показами свідка ОСОБА_12 , які він безпосередньо надав у судовому засіданні спростовані доводи засудженої щодо наявності аудіозапису, який виправдовує її у вчинені вбивства. Оскільки покази вказаного свідка узгоджуються з іншими доказами у справі, не суперечать матеріалам справи, суд бере їх до уваги.

Доводи засудженої та захисника щодо недостовірності показів ОСОБА_12 засновані на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому не враховуються судом під час розгляду цієї справи.

За таких обставин, доводи засудженої щодо наявності аудіозапису на мобільному телефоні, зміст якого спростовує її причетність до вчинення злочину не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Доводи сторони захисту щодо порушення права ОСОБА_7 на захист та порядку допиту свідків судом першої інстанції, також не беруться судом до уваги з огляду на таке.

По-перше, така підстава не передбачена ч. 2 ст. 459 КПК України.

По-друге, перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу, одним з видів позаінстанційного контролю і має на меті перевірку законності та обґрунтованості судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами. В результаті такого перегляду виправляється судова помилка (неврахування при ухваленні рішення обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи), яка виникла з причин, які не залежали від суду та осіб, що брали участь у справі.

Повноваження щодо перевірки законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішень, тобто відповідність нормам матеріального права та дотримання норм процесуального права, належать судам вищих інстанцій та не є предметом провадження за нововиявленими обставинами.

Так, Касаційним кримінальним судом у складі Верховного суду на теперішній час відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 у цій справі (а.с. 69, 74 т. 4). Саме на цій стадії засуджена та захисник мають право висловити свою незгоду з рішеннями, постановленими судами першої та апеляційної інстанцій.

Однак, засуджена ОСОБА_7 та її захисник, ініціювавши провадження за нововиявленими обставинами, фактично оспорюють оцінку доказів, надану судом; заявили про недостатність доказів вини ОСОБА_7 ; порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Засуджена у цій справі зазначила про свою незгоду з обвинувальним вироком, оскільки вважає себе невинуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а захисник послався на недостатність доказів вини його підзахисної у вчинені вказаного кримінального правопорушення. Вказані доводи сторони захисту спрямовані на перегляд остаточного рішення суду з метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, що призведе до порушення принципу юридичної визначеності, згідно з яким рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів, а повноваження судів з перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок, а не задля нового розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 467 КПК України суд за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3