Ухвала

28 вересня 2018 року
м. Київ
Справа № 551/1136/16-к
Провадження № 51-5007 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року,
встановила:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку, а також просить поновити йому пропущений строк касаційного оскарження, мотивуючи тим, що він не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи, необхідними для написання скарги.
Перевіривши надані засудженим матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Так, ухвалу апеляційного суду, якою залишено без зміни вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 липня 2017 року, було постановлено 21 грудня 2017 року. Вказане рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 отримав 18 січня 2018 року. Тому строк на касаційне оскарження для нього закінчився 19 квітня 2018 року. Однак з касаційною скаргою засуджений звернувся лише 13 вересня 2018 року, тобто з пропуском встановленого строку.
Таким чином, у засудженого було достатньо часу на касаційне оскарження, а його доводи про неможливість протягом чотирьох місяців ознайомитися з матеріалами справи не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки це не перешкоджало засудженому ОСОБА_4 подати касаційну скаргу в передбачений законом строк
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженого на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3