Справа № 495/3603/18
№ провадження 1-кс/495/3050/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, якою просить:

- визнати бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України Одеській області ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000951 від 31.03.2018 року, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: вчинення дій, передбачених ст. ст. 276-279 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру, у зв`язку з чим вона згідно положень ч.1 т. 42 КПК України набуває статус підозрюваного, та визнати не вчиненими дії щодо вручення повідомлення про підозру від 06 червня 2018 року по кримінальному провадженню за № 0000951 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

- зобов`язати слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеські області ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000951 від 31.03.2018 року відомостей про вручення повідомлення про підозру від 06 червня 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням вказаних відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що слідчим Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951.

В даному провадженні повідомлення про підозру від 06.06.2018 року було надано для ознайомлення лише захисникові ОСОБА_4 .

Заявник вважає, що вчинення цієї процесуальної дії відбулось із грубими порушеннями КПК, із порушенням процедури та строків, а також незаконного набуття особою статусу «підозрювана».

За вказаних обставин, захисник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000951.

В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 18.06.2018 року від представника заявника ОСОБА_3 надійшла заява, якою останній просив розглядати справу без його участі та задовольнити скаргу.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідна розписка про вручення повістки про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи.

15.06.2018 року від слідчого надійшла заява, якою останній просив розглянути справу без його участі, прийняти до уваги заперечення, викладені в заяві, та відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на наступне.

Так, слідчий вказує, що на момент вчинення зазначеного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 перебувала у розшуку за вчинені раніше злочини, по затриманню її було етаповано до місця відбування покарання, а саме, до Мелітопольської жіночої виправної колонії №144 у АДРЕСА_1 .

Так, як ОСОБА_4 зарахована за місцем відбуття покарання, це унеможливило змогу виклику для вручення їй повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

06.06.2018 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було запрошено ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 002903 від 29.06.2017 року, адреса: АДРЕСА_2 ), для ознайомлення та вручення другого екземпляру повідомлення про підозру.

06.06.2018 року слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_5 було винесено постанову про проведення слідчих дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, а саме до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83, 72312. Вказаною постановою співробітникам Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області було доручено провести процесуальні дії по вищезазначеному кримінальному провадженні, а саме: вручити та зачитати двома мовами: російською та українською, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Болград, Одеської області, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000951.

За таких обставин, доводи скаржника відносно неналежного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , слідчий вважає необґрунтованими.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Так в судовому засіданні встановлено, що слідчим Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951.

Заявник вважає, що вчинення цієї процесуальної дії відбулось із грубими порушеннями КПК, із порушенням процедури та строків, а також незаконного набуття особою статусу «підозрювана».

За вказаних обставин, захисник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000951.

Однак, із заперечень слідчого вбачається, що на момент вчинення зазначеного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 перебувала у розшуку за вчинені раніше злочини, по затриманню її було етаповано до місця відбування покарання, а саме, до Мелітопольської жіночої виправної колонії №144 у АДРЕСА_1 .

Так, як ОСОБА_4 зарахована за місцем відбуття покарання, це унеможливило змогу виклику для вручення їй повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

06.06.2018 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було запрошено ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 002903 від 29.06.2017 раніше, адреса: АДРЕСА_2 ), для ознайомлення та вручення другого екземпляру повідомлення про підозру.

06.06.2018 року слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_5 було винесено постанову про проведення слідчих дій на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, а саме до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83, 72312. Вказаною постановою співробітникам Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області було доручено провести процесуальні дії по вищезазначеному кримінальному провадженні, а саме: вручити та зачитати двома мовами: російською та українською, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Болград, Одеської області, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000951.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 9 КПК України задекларовано, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Повідомлення про підозру є процесуальною дією, спрямованою на реалізацію функцій та завдань досудового розслідування, що полягає у складенні повідомлення про підозру, вручені повідомлення про підозру особі відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а також роз`ясненні підозрюваному його прав та надання можливості їх втілення у рамках кримінального провадження.

При цьому, з моменту повідомлення про підозру особа піддається обмеженню у реалізації своїх прав та свобод, на захист яких і направленні завдання кримінального провадження встановлені ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Разом з тим, повідомлення про підозру є моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто початком нової стадії кримінального провадження, що визначено п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, наслідком чого є можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які пов`язанні із суттєвим обмеженням прав підозрюваного та початком притягнення його до кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, виходячи із норм Глави 22 КПК України, повідомлення про підозру полягає у складені слідчим або прокурором письмового повідомлення про підозру та безпосередньо його вручення особі.

Тобто, з даного випливає, що особа набуває процесуального статусу підозрюваного після вручення їй повідомлення про підозру.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 276 КПК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 42 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення.

Тобто, даною нормою кримінально-процесуального закону, визначається обов`язковість вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особи підозрюваного у кримінальному провадженні, що є однією із складових вручення особі повідомлення про підозру в розумінні ст. 278 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ст. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Між тим, норма ст. 135 КПК України визначає, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Системний аналіз положень ст. 135, ч. 8 ст. 42, ч. 1 ст. 278 КПК України вказує на те, що не може вважатись повідомлення про підозру вручене у відповідності до приписів Глави 22 КПК України без його фактичного отримання підозрюваним або ж особами передбаченими ч. 2 ст. 135 КПК України, якою визначено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому, належним підтвердженням отримання особою повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права є підпис особи про отримання, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі вказаних документів, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі вказаних документів або ознайомлення з її змістом, що узгоджується із нормою ч. 1 ст. 136 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 06.06.2018 року захиснику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 було вручено другий екземпляр повідомлення про підозру, а постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 06.06.2018 року було доручено співробітникам Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області провести процесуальні дії по вищезазначеному кримінальному провадженні, а саме: вручити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зачитати двома мовами: російською та українською, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повідомлення про підозру у кримінальному провадженні.

Таким чином, зважаючи на те, що підозрювана відбуває покарання у Мелітопольській жіночій виправній колонії №144, слідчий суддя вважає, що слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 було проведено належні заходи щодо доручення вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, тому у задоволенні вимог стосовно зобов`язання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеські області ОСОБА_5 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000951 від 31.03.2018 року відомостей про вручення повідомлення про підозру від 06 червня 2018 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, слід відмовити.

Разом з тим, щодо вимог про визнання бездіяльності слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України Одеській області ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000951 від 31.03.2018 року, вважаю необхідним також відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Такими чином, звертаючись до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заявник просить вчинити дію, яка не передбачена в розумінні ст. 303 КПК України.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національному праві засобу правового захисту для забезпечення прав і свобод, викладених у ній [Рекомендація Rec (2004)61259].

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Абрамян проти Росії», відповідно до якої Суд зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, хоч основною статті 6 Конвенції стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду «судом», компетентним установити обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення», це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження, (ріш. у справі «Шабельник проти України», п. 52921). Таким чином, вимоги ст. 6 Конвенції можуть також бути застосованими ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (ріш. у справах «Imbrioscia v. Switzerlland» n.36922, «Яременко проти України», n. 85, «Шабельник проти України», n. 52, «Lisica v. Croatia», n. 47923).

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Статтею 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування можу бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя проходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 24, 42, 110, 135, 136, 276-278, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя