Ухвала
(постановлена в порядку ч. 4 ст. 371 КПК)
17 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 161/2761/16-к
провадження № 51-1923км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
виправданого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні під час розгляду касаційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 19 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 щодо ОСОБА_7 ,
встановив:
ВирокомЛуцького міськрайонного суду Волинської області від 5 травня 2017 року ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 368 КК виправдано за недоведеністю його вини.
Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 19 жовтня 2017 року вирок місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Серед інших доводів прокурор зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції та визнав недопустимими доказами постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 25 січня 2016 року №86-т та доручення управління Служби Безпеки України у Волинській області від 25 січня 2016 року №20-85-т на проведення негласних слідчих (розшукових) дій. На переконання прокурора, вказані документи не є доказами в розумінні ст. 84 КПК, оскільки зазначені у них відомості не доводять чи не спростовують обставин, що підлягають доказуванню.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 було призначено до касаційного розгляду у Верховному Суді на 17 жовтня 2018 року.
Водночас ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 5 липня 2018 року в порядку ч. 5 ст. 434-1 КПК передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у якому порушено аналогічне питання (справа № 751/7557/17, провадження № 13-3758км18).

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про відкладення касаційного розгляду, з огляду на вищевикладені обставини.
Заслухавши думку ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які не заперечували проти відкладення касаційного розгляду, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо повноважень Верховного Суду із забезпечення сталості та єдності судової практики, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та відкласти розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на іншу дату.
Керуючись ч. 4 ст. 371, ст. 434 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Відкласти розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на 14 годину 5 грудня 2018 року,про що повідомити учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3