Провадження №1-кп/755/947/13
В И Р О К

іменем України

"25" грудня 2013 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Іваніної Ю.В.,

при секретарі Бовкун О.М.,

за участю прокурора Топчий Н.В.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0016630 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Києва, українки, громадянки України, освіта середня, працюючої на посаді оператора ПрАТ «Галичина», не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_1, з метою підробки довідки про доходи на своє прізвище для подальшого використання вказаного документа у власних цілях, 01.10.2013 року вступила у злочинну змову з невстановленою слідством особою. Реалізуючи задумане, ОСОБА_1, виконуючи пособницькі дії в підробленні документа, який видається та посвідчується підприємством, надала свої повні анкетні та паспортні дані, які необхідні для підробки документа, невстановленій слідством особі, яка не уповноважена видавати зазначений документ. Після чого, невстановлена досудовим слідством особа у невстановленому місці та при невстановлених обставинах підробила довідку про доходи №2411 від 08.10.2013 року, зазначивши завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_1 з 11.04.2011 року працює на посаді головного спеціаліста фінансового відділу ТОВ «Торговий союз-ЛТД», посадовий оклад становить 9100 гривень та її заробітна плата за останніх шість місяців склала 54600 гривень, після чого невстановлена слідством особа передала підроблену довідку ОСОБА_1

Крім того, ОСОБА_1 10.10.2013 року, приблизно о 12-30 годині, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ «Імексбанк», що розташоване по вул.Серафімовича, 7-а, в м.Києві з метою отримання готівкового кредиту, маючи при собі завідомо підроблений документ, а саме довідку про доходи, видану на ім'я ОСОБА_1, в якій зазначено неправдиві відомості, що остання з 11.04.2011 року працює на посаді головного спеціаліста фінансового відділу ТОВ «Торговий союз-ЛТД», посадовий оклад становить 9100 гривень, та її заробітна плата за останніх шість місяців склала 54600 гривень, реалізуючи свої злочинні наміри, з метою отримання готівкового кредиту в розмірі 50000 гривень, надала кредитному експерту ПАТ «Імексбанк» у м.Києві вищевказану завідомо підроблену довідку про доходи, використавши таким чином вказаний підроблений документ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як умисне пособництво у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, що має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо подробленого документа.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27.11.2013 року між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м.Києва Ярошевичем М.І., якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0016630, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2013 року, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_1 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, обвинувачена ОСОБА_1 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_1 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме: за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень беззастережно визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред'явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, віднесені ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок вчинених обвинуваченою злочинів шкода нікому не завдана, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та прокурор, визначена в межах санкцій ч.1, ч.4 ст.358 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_1 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов'язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_1 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_1 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_1 роз'яснено і їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Судові витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.374, 473, 474, 476 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.11.2013 року в кримінальному провадженні №0016630 між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м.Києва Ярошевичем М.І. та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.11.2013 року покарання:

за ч.1 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень,

за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази - кредитна картка №273289, договір про надання кредиту ОСОБА_1, договір банківського рахунку на ім'я ОСОБА_1, довідку про доходи №2411, видану на ім'я ОСОБА_1, в якій зазначено, що остання працює в ТОВ «Торговий союз-ЛТД», що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_1 не обирати.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз'яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна