ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа № 477/724/16-к
Провадження 1-кп/477/189/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

05 вересня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001131 відносно

ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, відносно якого продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2018 року,

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, відносно якого продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2018 року,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, відносно якого запобіжний захід не обирався,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9
ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
24 липня 2018 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року у справі призначено підготовче судове засідання.
03 вересня 2018 року до суду від прокурора надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2018 року. Вказав, що ризики, які були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу, не відпали. ОСОБА_12 має незняті та непогашені судимості, не має офіційної роботи, не одружений та не має на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та легального доходу. Вказав, що обвинуваченому відомі всі анкетні дані інших учасників процесу, що може свідчити про можливість впливу на них.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу заперечував, просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказав про наявність в нього захворювань, які він хоче лікувати в домашніх умовах. Наголошував на тому, що перебуває під вартою, з урахуванням перерахунку день за два, більше 5 років.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного та додатково пояснив про наявність у обвинуваченого постійного житла та міцних соціальних зв`язків, що дає право обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Інші учасники судового провадження підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд встановив наступне.

10 травня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стоком до 09 липня 2018 року.

Дія зазначеного запобіжного заходу продовжена ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 липня 2018 року до 07 вересня 2018 року.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стали неодноразове вчинення ОСОБА_7 тяжких злочинів, вчинення злочину під час невідбутого покарання за новим вироком, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків.
Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.
Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.
З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частин Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.
Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03, 19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку суду обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, підстави для продовження (обрання) такого запобіжного заходу продовжують існувати.
При цьому, суд вважає наявність інших істотних підстав, крім тяжкості вчиненого інкримінованого злочину, таких як: вчинення злочину ОСОБА_7 , маючи не відбуте покарання за вироком суду, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Вказана обставина спростовує позицію обвинуваченого щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту через тривалість його перебування під вартою.

Також суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту через наявність в нього захворювань.

Так, будь-яких даних, щодо стану здоров`я обвинуваченого, наявності загрози його життю, неможливості слідувати етапом та бути присутнім в судовому засіданні матеріали судового провадження не містять.

Не надала таких доказів і сторона захисту.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який обрано раніше, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.
Керуючись статтями 177, 183, 315 КПК України,

УХВАЛИВ:
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком на 60 днів.
Ухвала діє з 00.00 годин 06 вересня 2018 року до 24.00 годин 04 листопада 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_13