ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6671/18
провадження № 1-кп/753/1241/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 11.04.2018 р. у кримінальному провадженні № 0000447 від 06.02.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду, укладені між ним та обвинуваченим, а також ухвалити вирок на підставі угоди із призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник підтримав позицію прокурора та просив затвердити угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим та ухвалити вирок на підставі угоди з призначенням обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором та ухвалити вирок відповідно до умов зазначеної угоди.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди з мотивів, якщо :

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як передбачено ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, що повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, з урахуванням передбачених ч.3 цієї статті особливостей, із призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України- при призначенні покаранні особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Зі змісту вказаних положень вбачається, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, дослідженням змісту угоди про визнання винуватості та обвинувального акту встановлено, що вказаних вимог закону сторонами не було дотримано.

Судом враховується, що санкцією ч. 1 ст.358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Санкцією ч.4 ст. 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Сторони в угоді погодили, що ОСОБА_5 повинен понести покарання за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ч. 4 ст. 358 у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за сукупністю злочинів відповідно до положень ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

На думку суду узгоджене сторонами угоди покарання не є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки при визначенні міри покарання прокурором не було взято до уваги, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів та знов вчинив умисні злочини, що свідчить про наявність такої обтяжуючої покарання обставини, як рецидив злочинів.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що умови угоди в частині визначення обвинуваченому покарання, близького до мінімального, не відповідають суспільним інтересам, а тому суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч.7 ст. 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 11.04.2018 р., яка укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Кримінальне провадження № 0000447 від 06.02.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в загальному порядку.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1