Справа №: 630/330/18 Провадження №1-кп/630/32/18
У Х В А Л А
Іменем України
03 липня 2018 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000064 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, працюючого директором ПП «Дінсал», ідентифікаційний № , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 згідно з наказом № 2-к від 18 квітня 2014 року в період серпня 2015 року займав посаду директора ПП «Дінсал» (), зареєстрованого Харківським районним управлінням юстиції Харківської області від 11 березня 2008 року за № 24455 і взятого на податковий облік в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Люботинському відділенні) 12 березня 2005 року за № 913. Місцезнаходженням суб`єкту господарювання є: Харківська область, м. Люботин, вул. Мельнична, буд. 32. Будучи службовою особою вказаного підприємства, в період серпня 2015 року ОСОБА_4 з метою ухилення від сплати податків, переслідуючи корисливий мотив, що полягав у власному збагаченні, вчинив умисне ухилення від сплати податку на додану вартість у сумі 708060,60 грн. за наступних обставин:

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (зі змінами та доповненнями), статуту ПП «Дінсал» від 17 квітня 2014 року відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів несе власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Платник податків зобов`язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законом терміни.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ПП «Дінсал», повинен був виконувати вимоги зазначеного нормативно-правового акту, а відповідно, виконував функції, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків. Будучи службовою особою підприємства, ОСОБА_4 ніс повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, за дотримання порядку ведення та достовірність бухгалтерського обліку, зобов`язаний був забезпечити дотримання податкового законодавства, в тому числі достовірність наданих у податкові органи даних про результати господарської діяльності підприємства.

В серпні 2015 року ПП «Дінсал» було платником податку на додану вартість, інших податків та зборів, визначених законом. В зазначений період часу ОСОБА_4 в своїй діяльності керувався Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-V, зі змінами та доповненнями.

Так, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Таким чином ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від сплати податку на додану вартість ПП «Дінсал», володіючи необхідними знаннями в галузі податкового обліку і звітності, і, будучи обізнаним про способи ухилення від сплати податків, діючи в порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в період серпня 2015 року не включив до складу податкового зобов`язання з ПДВ ПП «Дінсал» (в податкову декларацію з ПДВ за серпень 2015 року від 16 вересня 2015 року № ) суму податку на додану вартість в розмірі 708060,60 грн. по операції зі списання товарно-матеріальних цінностей на суму 4248363,62 грн. відповідно до наступних документів ПП «Дінсал»: наказу підприємства № 2/06 від 10 червня 2015 року, бухгалтерської довідки на списання товарно-матеріальних цінностей від 31 серпня 2015 року № 24, акту на списання товарно-матеріальних цінностей від 31 серпня 2015 року, якими встановлено перелік товарів, не придатних для подальшої реалізації та таких, що підлягають списанню із-за закінчення строку зберігання.

Зазначені порушення податкового законодавства викладені в акті планової виїзної перевірки ПП «Дінсал» від 18 серпня 2016 року № 475/20-40-14-01/35604041, складеному ГУ ДФС у Харківській області, та підтверджуються висновком судово-економічної експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 19 січня 2018 року № 20349 в частині донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 708 060,60 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 212 КК України, тобто умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яка зобов`язана їх сплатити, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету України коштів в значних розмірах.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 спільно з захисником ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження в зв`язку з закінченням строків давності.

Подане клопотання обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити, пояснив, що визнає обставини, викладені в обвинувальному акті, та свою провину в вчиненому злочині, та згоден з закриттям провадження по нереабілітуючим підставам.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, одночасно просив стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта та вирішити долю речових доказів.

Вислухавши учасників провадження, суд вважає, що подане клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 не має судимостей, його звинувачено у вчинені злочину невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді штрафу або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, тобто менш суворе, ніж обмеження волі, та він визнав свою вину у вчиненому злочині.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений в серпні 2015 року. Про факт вчинення кримінального правопорушення та причетність до нього ОСОБА_4 правоохоронним та контролюючим органам було відомо з серпня 2016 року, але від того часу ОСОБА_4 міг бути притягнутий до кримінальної відповідальності та не ухилявся від органів досудового розслідування.

Одночасно з цим, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів та також витрат на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212 КК України в зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження у відношенні нього закрити.

Речові докази копії наказу № 2/06 від 10 червня 2015 року, бухгалтерської довідки на списання товарно-матеріальних цінностей від 31 серпня 2015 року № 24, акту на списання товарно-матеріальних цінностей від 31 серпня 2015 року, акт ГУ ДФС у Харківській області від 18 серпня 2016 року № 475/20-40-14-01/35604041, висновок судово-економічної експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 19 січня 2018 року № 20349, податкову декларацію з ПДВ за серпень 2015 року від 16 вересня 2015 року № , зберігати в матеріалах кримінального провадження

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № 20349 від 19 січня 2018 року в сумі 8580,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1