Ухвала
17 жовтня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-9296ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 4, 5 цієї статті.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано, оскільки у поданій скарзі не наведено обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкову зміну вироку та ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 91, 94, 284, 370, 412, 413 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Поряд з цим, як убачається зі змісту касаційної скарги, не погоджуючись з рішенням суду щодо правильності засудження ОСОБА_5 , захисник не згідний з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що з урахуванням вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Стверджуючи про необхідність зміни ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 не зазначив, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення та які конкретно порушення закону допущено судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, відтак й немає обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду.
Зазначена у касаційній скарзі вимога про зміну вироку та ухвали й постановлення судом касаційної інстанції виправдувальної ухвали не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України захисник не підтвердив своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо засудженого ОСОБА_5 у касаційній інстанції, як того вимагають положення процесуального закону.
У порушення ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додані копії оскаржуваних судових рішень.
Також відповідно до вимог ч. 4 ст. 430 вказаного Кодексу засуджений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в касаційному розгляді, якщо суд визнає обов`язковою його участь, а засудженого, що тримається під вартою, - також у випадку, якщо про це надійшло його клопотання. Однак клопотання ОСОБА_4 про виклик в судове засідання засудженого ОСОБА_5 викладено без зазначення згоди підзахисного.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3