Провадження 1-кс/127/5154/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Крижопіль, Вінницької області, українець, громадянин України, офіційно не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що в нього в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007355 від 10.10.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що приблизно в травні 2013 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , познайомилися із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після їх знайомства ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дізналися про те, що ОСОБА_5 має намір придбати автомобіль, і що у нього є кошти на його придбання, та вирішили заволодіти грішми останнього, тим саме вступивши в попередню змоу. Реалізовуючи свій злочинний намір, маючи на меті матеріально збагатитись, переслідуючи мету легкої наживи з корисливих спонукань ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для того щоб увійти в довіру ОСОБА_5 поросили у нього в борг кошти в сумі 3000 доларів США терміном на один місяць. При цьому як гарантію повернення вказаних коштів вони залишили ОСОБА_5 автомобіль марки «ВАЗ 21015». Через місяць ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повернули кошти ОСОБА_5 в сумі 3500 доларів США, 500 доларів США за яких була винагорода за користування ними. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_5 придбати у них автомобіль марки «ДеуЛанос» за кошти в сумі 3500 доларів США. Дана вартість за автомобіль влаштовувала ОСОБА_5 , і останній 29.05.2013 року приблизно о 18.00 годині беребуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , передав кошти в сумі 3500 дларів США та автомобіль марки «ДеоЛанос». Хоча вище згаданий автомобіль ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не належав, однак вони запевняли ОСОБА_5 що даний автомобіль належить ОСОБА_4 . Наступного дня ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_5 сказав про те, що даний автомобіль йому не належить , і що автомобіль необхідно повернути власнику , при цьому кошти отриманні за його продаж ОСОБА_5 не повернув. Однак вперто не бажаючи припинити свої злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запропонували придбати ОСОБА_5 інший автомобіль марки «Ауді». На пропозицію придбати даний автомобіль ОСОБА_5 погодився. Під час розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сказали ОСОБА_5 , що автомобіль знаходиться на арешт майданчику УДАІ УМВС України у Вінницькій області, оскільки ОСОБА_4 потрапив керуючи ним у незначну дорожньо-транспортну пригоду. Погодившись придбати даний автомобіль ОСОБА_5 дав грошові кошти в сумі 3000 доларів США ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебуваючи біля території арешт майданчику УДАІ УМВС України у Вінницькій області показували ОСОБА_6 автомобіль марки «Ауді», хоча в дійсності даний автомобіль жодному із них не належав, тим самим входячи у довіру ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_4 розповів ОСОБА_5 про те що потрапивши на вище згаданому автомобільі в дорожню-транспортну пригоду, водію іншого автомобіля він наніс тілесні ушкодження. Для вирішення цих проблем, а саме для відшкодування шкоди за пошкодження іншого автомобіля, а також сплати штрафу ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 ще кошти в сумі 1400 доларів США. Через тиждень ОСОБА_4 разом із Редьком РБ. Продовжуючи свої злочинні дії, під час зустрічі сказали ОСОБА_5 про те що вони не можуть забрати автомобіль із арешт майданчику, а для того щоб їм це зробити необхідно дати хабара працівникам УДАІ м. Вінниці, в сумі 1500 доларів США. Пояснюючи що у них таких коштів не має, вони попросили їх у ОСОБА_5 . Будучи впевненим у порядочності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . ОСОБА_5 дав їм кошти в сумі 1500 доларів США. Отримавши кошти ОСОБА_4 імітуючи дачу хабара зайшов у приміщення УДАІ УМВС України у Вінницькій області, та вийшовши звідти сказав ОСОБА_5 , що автомобіль він зможе забрати через три тижні. Протягом трьох місяців після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_3 автомобіль не передали, та отримані кошти не повернули. В подальшому 27.09.2013 року до ОСОБА_5 знову звернувся ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які під час розмови сказали про те що у них є для продажі автомобіль марки «Мерседес СЛК», і вони зможуть продати його ОСОБА_5 , якщо він доплатить їм кошти в сумі 4600 доларів США. На їх пропозицію ОСОБА_5 погодився та надав їм 4600 доларів США. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримавши кошти передали автомобіль марки «Мерседес СЛК» ОСОБА_5 . Однак даний автомобіль належав невстановленій слідством особі, яка вимагала у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повернення автомобіля. ОСОБА_9 та ОСОБА_3 маючи на меті забрати даний автомобіль у ОСОБА_5 , та повернути його законному власнику, запропонували ОСОБА_5 продати даний автомобіль запевневши що у них є покупець на даний автомобіль що мешкає в м. Одеса. Маючи намір повернути кошти ОСОБА_5 погодився та передав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 автомобіль які після його отримання повернули його власнику. При цьому кошти отримані за нього від ОСОБА_5 не повернули. Таким чином ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_5 кошти загальною сумою 14000 доларів США, які між собою розподілили навпіл, тим самим завдали ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вище вказану суму, що у перерахунку у національну валюту становить 111902 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, (шахрайство)тобтозаволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

31.10.2014 року ОСОБА_3 ,повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця смт. Крижопіль, Вінницької області; українець; громадянина України; офіційно непрацюючого; неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресю: АДРЕСА_1
Вина ОСОБА_3 у вчиненнікримінальногоправопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Українипідтверджуєтьсядоказами які містяться у матеріалах кримінальногопровадженя, а саме:

Постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 29.08.2014 року;

Протоколом про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_5 від 25.04.2014 року;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 03.05.2014 року;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.08.2014 року;

Протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_5 від 11.08.2014 року;

Протоколом огляду предмету та постановою про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 15.08.2014 року;

Протоколом одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 від 20.08.2014 року;

Постановою про призначення експертизи від 20.08.2014 року;

Висновком експерта технічної експертизи та почеркознавчої експертизи № 303-П від 27.08.2018 року;

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 28.08.2014 року;

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.08.2014 року;

Повідомленням про підозру ОСОБА_3 від 31.10.2014 року.

Враховуючи що ОСОБА_3 згідно повідомлення Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Вінницькій області від 26.02.2018 року за № 145/23/01-2018, станом на 26.02.2018 року громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до банків даних Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку про що свідчить виставлений «червоний» розшуковий циркуляр.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбаченопокарання у видіпозбавленняволі на строк до трьохроків.

В ходідосудовогорозслідуваннявстановленонаявністьризиків, передбачених п. п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час місцезнаходженняпідозрюваного у даномукримінальномупровадженню не відоме, вінпереховуєтьсявідорганівдосудовогорозслідування у зв`язку з чимоголошений в розшук, а з 12.11.2014 і в міжнароднийрозшук.

Окрім цього, обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років; на виклик до слідчого не з`являється, за адресою проживання відсутній, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 , переховується від органів досудового слідства та суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188, 189 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя