Провадження № 1-кп/520/537/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
потерпілої ОСОБА_15 ,
представників потерпілої ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003890 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Татарстан, Тулячинського району, села В. Метескі, громадянина України, татарина, з вищою юридичною освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого адвокатом (посвідчення адвоката № 680 від 10.12.2002 р. видане ООКДКА), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачений ОСОБА_18 скоїв кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 02.08.2015, приблизно о 08.00 та не пізніше 08.30 годин,обвинувачений ОСОБА_18 , перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, пов`язаних з розподілом майна, керуючись мотивом помсти за переїзд його дружини ОСОБА_19 від нього до іншого місця мешкання, бажаючи настання її смерті, з наявної та належної йому мисливської рушниці «Armsan» № НОМЕР_1 , ( дозвіл на зброю № НОМЕР_2 від 06.02.2013), з метою умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_20 , з близької дистанції здійснив три прицільні постріли в бік останньої, а саме: в область життєво важливих органів потерпілої тулуба, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: одного вогнепального шротового сліпого поранення передньої черевної стінки проникаючого в черевну порожнину із пораненням сліпої кишки, тонкого кишківника, відкритих вогнепальних переломів правих лонної та сідничної кісток, порушення цілісності тазового кільця та розтрощенням сечового міхура, семи вогнепальних шротових сліпих поранень ділянки правої сідниці, двох вогнепальних шротових наскрізних поранень ділянки правої сідниці, які проникають у порожнину прямої кишки, одного вогнепального шротового дотичного поранення м`яких тканин черевної стінки зліва, різаної рани правої кисті, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Однак, обвинувачений ОСОБА_18 довести свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство його дружини - потерпілої ОСОБА_15 , не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як безпосередньо після отримання тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_21 у шоковому стані вийшла з приміщення квартири у приміщення 3 поверху 1 під`їзду вищевказаного будинку, в той час, як на виклик сигналізації квартири прибули співробітники служби охорони «Карабінер», які виявили потерпілу ОСОБА_22 у лежачому положенні на підлозі 3 поверху будинку, та наявними у неї ключами зачинили квартиру АДРЕСА_2 із зовні та викликали «швидку медичну допомогу», співробітниками якої потерпілу ОСОБА_22 госпіталізовано до Одеської міської клінічної лікарні № 1.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_18 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.15, ст. 115 ч.1 КК України за ознаками закінчений замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ст. 115 ч.1 КК України визнав частково та пояснив, що 02.08.2015 року він виїхав, приблизно о сьомій годині ранку, до своєї дружини, потерпілої по справі, яка останнім часом проживала окремо в квартирі АДРЕСА_2 , щоб поговорити про їхні стосунки. Припаркувши свою машину біля магазину «Таврія», він зустрів мати колишнього чоловіка його доньки ОСОБА_23 , поговоривши з нею, пішов до будинку. Двері в квартиру йому відчинила дружина і він увійшов. Вони з дружиною пішли на кухню, щоб поговорити, під час розмови він їй не погрожував. Напередодні, 01.08.2015 року йому стало відомо, що у нього зникла рушниця, тому він попросив дружину повернути рушницю, яку вона винесла з його квартири разом з грошима, ключами від авто, техпаспортом, мобільним телефоном. Він був мисливцем, ходив на полювання. Рушниця була у нього вдома з 2013 року постійно. Під час спілкування, потерпіла кинула йому до ніг пакет з грошима і документами та крикнула йому, щоб він забирався з квартири. Потерпіла мала намір вийти з кухні, у зв`язку з цим, він ногою закрив двері та побачив за дверима його рушницю, накриту його старим халатом. Вони почали сваритись, дружина його принижувала та ображала, намагалась вирвати рушницю, через що в нього сталось запаморочення в голові, якийсь спалах і він взяв рушницю, бо знав, що вона завжди заряджена, з метою застрелитись, але він не міг це зробити. Коли він повернувся обличчям до дружини, вона застосувала до нього перцевий газовий балончик. Потім у них виникла сварка та він вчинив вистріл в стелю. Далі він не пам`ятає скільки вчинив вистрілів і куди вони були направлені. Він не знає на якій відстані від нього була потерпіла у момент вистрілу. Коли він прийшов до тями, дружини в квартирі не було. Потім, йому зателефонувала донька ОСОБА_24 і попросила його вийти до міліції, яка знаходилась за дверима. Коли двері в квартиру відчинили, він на прохання доньки кинув рушницю в коридор, після чого його затримали працівники міліції.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_18 в інкримінованому йому злочині в судовому засіданні доведена в повному обсязі та підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме :
- показами потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що в 2004 році вона приїхала в м. Одесу, та познайомилась з ОСОБА_18 . Почали разом проживати та в 2008 році вони зареєстрували свій шлюб, та мали гарні сімейні стосунки. У них були сварки через, те, що обвинувачений змушував її переривати вагітність та через ревнощі. Влітку 2015 року, під час сварки, вона вирішила покинути чоловіка та переїхати в квартиру на АДРЕСА_3 . Проте, після того, як вони стали мешкати окремо, сварки між ними продовжувались, чоловік їй погрожував, тому вона написала заяву до міліції.
02.08.2015 року вранці вона вийшла на роботу, поставила квартиру на сигналізацію та на сходовому майданчику побачила обвинуваченого ОСОБА_18 з рушницею, який цілився в неї та сказав, щоб вона зайшла до квартири. Він заштовхнув її до кухні, закрив двері, сказав, що він вб`є її, дістав з карману патрони та почав заряджати рушницю, вона в цей час почала кричати у вікно та просити допомоги. Обвинувачений за волосся відтягнув її від вікна та здійснивши постріл, влучив в праву руку, праву сідницю і лівий бік, коли вона повернулась був постріл у живіт, вона впала в коридорі, ОСОБА_18 почав перезаряджати рушницю, було три постріли, вона повзла до виходу, ОСОБА_18 вибіг на сходинковий майданчик з рушницею, побачив карабінерів, злякався та повернувся до квартири. Охоронцям вона розповіла, що стріляв в неї її чоловік. Через постріли обвинуваченого, вона отримала тяжкі тілесні пошкодження, в результаті яких вже третій рік не може ходити, перенесла численні операції, самостійно пересуватись не може.
Цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі, оскільки було витрачено багато коштів на її лікування та догляд, крім того, вона морально тяжко страждала через перенесені нею поранення, відчувала та відчуває сильну біль через поранення, порушився її звичайний уклад життя та вона до сьогоднішнього дня перебуває у лікарні;
-показами свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що з потерпілою вона знайома з 2004 року та підтримує з нею дружні стосунки. В 2005 році потерпіла познайомилась з обвинуваченим та почала з ним зустрічатись, відносини в них були нормальними. В 2008 році вони одружились. Потерпіла декілька разів вагітніла, але обвинувачений просив її позбавитись вагітності, після цього в них почались сварки. В липні 2015 року вона допомагала потерпілій перевозити її речі, оскільки та вирішила переїхати від обвинуваченого ОСОБА_18 . Зі слів потерпілої їй відомо, що обвинувачений через СМС повідомлення постійно їй погрожує, що він її знищить, бо хоче щоб вона до нього повернулась. У її присутності обвинувачений ОСОБА_18 також в нетверезому стані погрожував потерпілій та їй. Вона, свідок ОСОБА_25 , писала заяви до поліції на обвинуваченого з приводу погроз. 02.08.2015 р. їй зателефонувала потерпіла та повідомила, що вона знаходиться у лікарні з вогнепальними пораненнями, які спричинив їй обвинувачений ОСОБА_18 ;

-показами свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що вона разом з потерпілою працювала в салоні краси. Зі слів потерпілої їй відомо, що в неї не складалися стосунки з чоловіком і вони будуть розлучатись, також потерпіла показувала їй СМС повідомлення з погрозами, на адресу ОСОБА_27 від обвинуваченого;

-показами свідка ОСОБА_28 , який пояснив: що працює в СБ Карабінер. 02.08.2015 року він знаходився на зміні. По тривозі вони виїхали на адресу: на АДРЕСА_4 . На сходинковому майданчику знаходилась поранена потерпіла, яка повідомила, що її чоловік з рушницею знаходиться в квартирі. Ключем, який був на підлозі, ними були блоковані дверцята та викликана «швидка допомога» і міліція. Халат, який знаходився біля потерпілої, вони поклали їй під голову. З обвинуваченим слідчий та родичі вели переговори, щоб він вийшов. Обвинуваченого він побачив лише тоді, коли його спецназ виводив з квартири. В квартирі проводився огляд, були виявлені сліді пострілів, розкидані гроші, був запах пороху. Після огляду слідчий опечатав рушницю, квартиру поставили під охорону, ключі залишились у слідчого;

-показами свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що 02.08.2015 року зателефонував оператор, який повідомив про тривогу, тому вони виїхали на адресу: АДРЕСА_4 . На місці вже були працівники міліції, квартира була закрита. На сходовому майданчику лежала потерпіла в крові, яку забрала машина «швидкої домопоги», потім приїхали працівники міліції та родичі обвинуваченого, які хотіли забрати гроші та ключі від квартири. З обвинуваченим вели переговори, після чого він віддав зброю та його затримали працівники міліції. Рушницю він бачив на сходовому майданчику. Він був присутній при огляді квартири, бачив, що в коридорі були розкидані гроші, шматки волосся валялись на підлозі, на кухні було все перевернуто, були пошкоджені стіни в коридорі та на кухні від пострілів. Після огляду слідчий закрив двері, квартиру поставили під охорону;

-показами свідка ОСОБА_30 яка пояснила, що вона разом з ОСОБА_18 працювали в ОСББ Жемчужина 18. З потерпілою познайомилась в липні 2012 року, стосунки з обвинуваченим та потерпілою в неї були нормальні. Обвинувачений та потерпіла разом проживали однією сім`єю. Свідком конфліктів між ОСОБА_18 та потерпілою вона не була. В останній час потерпіла скаржилась їй на те, що ОСОБА_18 став злим та агресивним, і що вона від нього піде та буде жити сама. В червні 2015 року ОСОБА_21 переїхала від чоловіка в іншу квартиру. Обвинувачений після переїзду ОСОБА_19 був в депресії, їздив ночувати до доньки, розповідав, що він не може жити без дружини та, що вона пішла до іншого та вивезла його речі. В кінці липня 2015 року ОСОБА_18 попросив її сплатити рахунок та сказав, що вб`є ОСОБА_22 , про це вона повідомила останній, на що ОСОБА_21 розповіла їй, що чоловік погрожує їй, та показала СМС повідомлення з погрозами від нього, розповідала, що при переїзді вона грошей обвинуваченого ОСОБА_18 не брала;

-показами свідка ОСОБА_31 , яка пояснила, що з потерпілою вона познайомилась в 2011 році при придбанні квартири на АДРЕСА_3 . Їй відомо, що обвинувачений був адвокатом, а також інвестором в будинку де він та потерпіла придбали квартиру, пізніше його вибрали головою ОСББ і вона разом з ним працювала. Раніше вона була в квартирі, де стались події, проте рушниці там не бачила. За тиждень до подій вона бачила, як до будинку приїжджав ОСОБА_18 та в нетверезому стані, кричав у дворі, що вб`є потерпілу та її подругу. 02.08.2015 року вранці зателефонував її чоловік та повідомив, що в будинку щось трапилось, вона виглянула у вікно та побачила «швидку допомогу», міліцію та як виводили обвинуваченого. Ніяких пошкоджень, на ньому не було. Після чого їй запропонували бути понятою. При огляді в квартирі були розкидані речі, на стінах були сліди пострілів, сліди крові на підлозі, рушниця лежала в коридорі на підлозі. Після огляду приміщення слідчий склав протокол огляду місця події, перерахував гроші, патрони;

-показами свідка ОСОБА_32 про те, що вона колишня дружина ОСОБА_18 . Після розлучення вони залишались фактичним подружжям та проживали разом, майно не ділили. ОСОБА_18 продовжував спілкуватися з нею та їхніми дітьми, допомагав їм. Він їздив на полювання декілька разів на рік, зброя в нього була, де він її зберігав їй не відомо. З 2005 року вона почала помічати, що обвинувачений став агресивно себе поводити, став пропускати роботу, неадекватно себе вів. Про те, що обвинувачений ОСОБА_18 одружився вона дізналась через декілька місяців після одруження. ОСОБА_18 став проживати з потерпілою в квартирі на вул. Тополева, ключів від квартири в неї не було. Про те, що ОСОБА_18 погрожує потерпілій вона не чула. 02.08.2015 року вранці ОСОБА_18 приїхав до неї передав їй документи на фірму, та сказав, що потерпіла не дасть йому померти своєю смертю. Через деякий час їй зателефонував обвинувачений та повідомив, що він мабуть вбив ОСОБА_33 . Вона приїхала на місце події, але її в квартиру не впустили, обвинуваченого ОСОБА_18 вона там не бачила;

-показами свідка ОСОБА_34 , яка пояснила, що з обвинуваченим вона знайома з 1992 року, разом з ним працювала в фірмі Аргумент. В 2010 році познайомилась з потерпілою. Вона знала про те, що в обвинуваченого є рушниця, бо він їздив на полювання. Останні роки ОСОБА_18 почав сваритися з потерпілою, в результаті чого став погано працювати і вона звільнилась, через його неадекватну поведінку. На початку серпня 2015 року, вона зустрілась з ОСОБА_18 , який був засмучений, через те, що потерпіла від нього пішла і забрала речі. Він розповідав, що хоче повернути потерпілу;

-показами свідка ОСОБА_35 , який пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_18 він знає 30 років, у них добрі відносини. Він знав сім`ю обвинуваченого, вони проводили разом час. Обвинувачений ОСОБА_18 допоміг потерпілій зробити громадянство, закінчити вищий навчальний заклад, через деякий час вони вступили в шлюб. З потерпілою ОСОБА_36 обвинувачений проживав на АДРЕСА_5 обвинуваченого з потерпілою були специфічні відносини. В 2015 році вони проживали разом, але спали в різних кімнатах. Стосунки у обвинуваченого і потерпілої були натягнуті, потерпіла збиралась його покинути. В червні 2015 року, потерпіла ОСОБА_37 покинула обвинуваченого, та вивезла деякі речі з квартири. З приводу ОСОБА_38 обвинувачений казав, що йому її не вистачає, він хотів зберегти шлюб. У обвинуваченого була зброя, а саме: одноствольна п`ятизарядна рушниця. Стріляє обвинувачений чудово, вони стріляли з пневматичної зброї на велику відстань. Рушниця обвинуваченого була в квартирі на вул. Топольова і вона була заряджена. Коли він збирався їхати на Буг 2 серпня 2015 року, йому зателефонував друг ОСОБА_39 і сказав, що ОСОБА_18 намагався застрелити потерпілу ОСОБА_40 , тому він зранку приїхав на АДРЕСА_3 , там вже була міліція. Він побачив на сходинках сліди крові. Він бачив, що обвинуваченого працівники міліції виводили з будинку, де стались події. Сліди крові він бачив на сходах;

- показами свідка ОСОБА_41 , який пояснив, що він товариш обвинуваченого ОСОБА_18 . Після того, як обвинувачений вступив в шлюб з потерпілою ОСОБА_42 , він проживав в квартирі на вул. Топольова і на Дачній. Останнім часом, відносини з ОСОБА_42 у них погіршились, спочатку відносини були кращими. За день перед подією, він бачився з обвинуваченим, який сказав, що потерпіла в нього з квартири винесла речі,що зникли гроші, тому просив відвести його до потерпілої поговорити з нею, але вона не спустилася до нього, сказала через вікно приїжджати о восьмій годині ранку наступного дня. Напередодні події обвинувачений йому не казав, що бажає смерті дружині, а хоче навпаки зберегти відносини з нею. Обвинувачений йому повідомив, що рушниця і гроші в сумі, приблизно 20-30 тисяч в іноземній валюті зникли. Речі зникли в травні. Рушниця і гроші можливо в липні. Вранці 2 серпня 2015 року йому зателефонувала ОСОБА_43 , сказала що трапилось і він з нею поїхав на місце події. Там він бачив обвинуваченого, якого затримала міліція та сліди крові на сходинковому майданчику у вигляді розмазаних мазків;

- показами свідка ОСОБА_44 , який пояснив, що ОСОБА_18 він знає років 10, характер вибуховий в нього. Він до обвинуваченого ОСОБА_18 звертався за юридичними питаннями та вони разом відпочивали на Південному Бузі. З дружиною у обвинуваченого були нормальні стосунки, в його присутності вони не сварилися. У обвинуваченого є рушниця для полювання, йому це відомо, але де її зберігав він не знає. 02.08.2015 року, вранці він зустрів обвинуваченого ОСОБА_18 з барсеткою, неподалік від дому де відбувались події;

- показами свідка ОСОБА_45 , яка пояснила, що з обвинуваченим знайома 15 років, їх діти були в шлюбі. Відносини у неї з обвинуваченим гарні. 2 серпня 2015 року, близько 07:00 години ранку, вона йшла на ринок і бачила, як обвинувачений ОСОБА_18 під`їхав на авто до магазину «Таврія» і пішов до будинку на вул. Вільямса, де проживала потерпіла. Однією рукою він тримав телефон, іншою він привітався. В руках у обвинуваченого вона в той ранок зброї не бачила;

-показами свідка ОСОБА_46 , який пояснив, що 2 серпня 2015 року, він був понятим під час огляду квартири де сталась подія. Коли він піднявся на 3 поверх будинку, в цей час обвинувачений ОСОБА_18 сидів в коридорі, його обіймала донька. Біля квартири стояла рушниця, яку оглянули, описали та вилучили. Були помітні сліди крові, начебто когось волочили. Потім вони зайшли до квартири. В коридорі лежали гроші долари США, було розкидане сміття. Під час проведення огляду місця події патронів і гільз він не бачив. В квартирі були працівники міліції. Кров була в квартирі на стіні в коридорі в виді бризків. Він був в коридорі, кухні та кімнаті. В квартирі зайвих запахів не було чутно. Він прочитавши підписав протокол, який склали працівники поліції;

-показами свідка ОСОБА_47 , яка суду пояснила, що вона проводила досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_18 . З самого початку досудового розслідування не було відомо, що обвинувачений займається адвокатською діяльністю і він про це не повідомляв. Вона сама була керівником слідчої групи, проте не проводила огляд місця події, його проводив слідчий Тащилін;

-показами свідка ОСОБА_48 , який суду пояснив, що він працює слідчим та проводив огляд місця події та вилучив предмети з місця події, які зазначені у протоколі огляду;

-показами свідка ОСОБА_49 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її батько. Їй відомо, що батько проживав з потерпілою разом, відносини в них були хороші, але потім вона зібрала свої речі та пішла від нього. В день події від матері їй стало відомо, що батько стріляв в потерпілу. Вона прибула на місце події та розмовляла з ним через замкнені двері, батько їй сказав, що хоче позбавити себе життя, та не пам`ятає, що трапилось. Після того, як батько відчинив двері, вона зайшла до помешкання, потерпілу вже відвезли до лікарні. На сходах були сліди крові;

-показами експерта ОСОБА_50 , який в судовому засіданні пояснив, що він приймав участь при складені висновку судовопсихіатричних експертів № 115 від 11.09.2015 року відносно обвинуваченого. При написанні висновку, він з потерпілою ОСОБА_51 не спілкувався, а використовував покази лише обвинуваченого ОСОБА_18 та надані матеріали кримінального провадження. При цьому не міг відповісти чому він не надав оцінку показам свідків ОСОБА_52 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 . Також пояснив, що при написані висновку він використовував тільки відношення обвинуваченого ОСОБА_18 до обставин події, не знає, яка саме була реакція обвинуваченого на перший вистріл;

- витягом з ЄРДР № 0003890 від 02.08.2015 року;
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону в чергову частину РВ ОМУ ГУМВС від 02.08.2015 року, з якої вбачається, що о 08:30 годині відбулися постріли та крики за адресою: АДРЕСА_4 ;
- повідомленням з медичної установи від 02.08.2015 року, згідно якого о 09:10 годині в МКЛ №1 з місця проживання доставлена потерпіла ОСОБА_21 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з діагнозом: вогнепальне поранення черевної порожнини;
- довідкою МКЛ №1 №10636 від 02.08.2015 року, виданою ОСОБА_20 в тому, що вона знаходиться на лікуванні в реанімації з 2 серпня з діагнозом вогнепальне поранення живота з пошкодженням товстого, тонкого кишечника, сечового міхура;
- протоколом огляду місця події від 02.08.2015 року з фото таблицею та ДВД диском, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 під час якого виявлено та вилучено: 1 патрон, 4 гільзи 12 калібру, два змиви, 1пиж, який поміщений в конверт та опечатаний, грошові кошти поміщені в поліетиленовий пакет експертної служби №2940040, ключі поміщені в пакет № 2940041, 5 ножів та рушницю поміщено в картонну коробку;
- висновком експерта № 1089 від 09.11.2015 року, згідно якого на парі босоніжок (об`єкти №1-4) потерпілої ОСОБА_15 , виявлена кров людини. При дослідженні на групову належність, виявлений антиген В, а в об`єктах №1,3 і ізогемаглютинін анти-А, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном групи-А за системою АВО. Таким чином, враховуючи викладене вище, походження крові на вищевказаних речових доказах, не виключається від потерпілої ОСОБА_15 , так як, згідно копії довідки МКЛ №1 м. Одеси від 03.09.2015 р. на запит №31/19 СО-61514 від 24.08.2015 року: «Кров ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВ0.» ;
- висновком експерта № 1098 від 09.11.2015 року, згідно якого на халаті (об`єкти №1-7) потерпілої ОСОБА_15 виявлена кров людини. При дослідженні на групову належність, виявлений антиген В, а в об`єктах №1,2,6 і ізогемаглютинін анти-А, властиві групі крові В з ізогемаглютиніном групи-А за системою АВ0. Таким чином, враховуючи викладене вище, походження крові на халаті потерпілої ОСОБА_15 , не виключається від самої потерпілої ОСОБА_15 , так як, згідно копії довідки МКЛ №1 м. Одеси від 03.09.2015 р. на запит №31/19 СО-61514 від 24.08.2015 року: «Кров ОСОБА_15 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО.» ;
- висновком експерта № 926 від 01.10.2015 року, згідно якого на двох марлевих тампонах зі змивами з місця події за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено кров людини. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В, якій властивий групі В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від носія даної групової належності, у тому числі від потерпілої ОСОБА_15 , кров якої відноситься до групи В(ІІІ), згідно ксерокопії довідки МКЛ №1 від 03.09.2015 р. на запит №31/19-СО-61514 від 24.08.2015 року;
- заключенням судово-психіатричних експертів № 115 від 11.09.2015 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_18 в період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, хронічним психічним розладом, слабоумством, іншим, втому числі, тимчасовим психічним розладом, не страждав. Виявляв ознаки явної акцентуації істеро-збуджених рис характеру, що є крайнім варіантом психічної норми, не досягало хворобливого психопатичного рівня, не супроводжувалось станом декомпенсації, динамічного зсуву, гострого психопатичного епізоду, патологічного розвитку, а також тотальної соціальної дезадаптації, будь-якими психопатичними розладами (маячня, галюцинації), якісно та кількісно порушеною свідомістю, будь-якими значними для справи афективними порушеннями, в зв`язку з чим він, як особа, яка не страждає психологічним розладом, був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час обвинувачений ОСОБА_18 , також не страждає хронічним психічним розладом, слабоумством. Виявляє прояви явної акцентуації істеро-збуджених рис характеру, що є крайнім варіантом психічної норми, не досягає психопатичного рівня, не супроводжується станом декомпенсації, динамічного зсуву, гострого психопатичного епізоду, патологічного розвитку, а також тотальної соціальної дезадаптації, якими-небудь психопатичними розладами (маячня, галюцинації), якісно та кількісно порушеною свідомістю. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може постати перед слідством та судом. Не потребує застосування засобів примусового медичного характеру;
- висновком експерта № 1802/72-Д від 26.08.2015 року, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_18 будь-яких пошкоджень, в тому числі на волосяній частині голови, за вушними раковинами, в пахових впадинах, а також між пальцями кисті і стоп не виявлено. Достовірних об`єктивних «ознак ураження очей сльозоточивим газом» у обвинуваченого ОСОБА_18 , не виявлено;
- протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року з фото таблицею, згідно якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: газовий вентиль, хрестик з металу жовтого кольору, посвідчення водія, 11 предметів з металу сірого кольору, шматок шпалер, волосся темного кольору, подушку;
- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.08.2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_21 просить притягнути до кримінальної відповідальності її чоловіка ОСОБА_18 , по факту завдання їй тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень 02.08.2015року о 08:00 годині;
- довідкою КУ «Одеський обласний медичний цент психологічного здоров`я» від 02.08.2015 року, з якої вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_18 на момент огляду не виявлено ознак психічних захворювань;
- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 02.08.2015 року, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_18 алкоголю в крові не виявлено;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 02.08.2015 року згідно якого обвинувачений ОСОБА_18 фактично був затриманий о 11:00 годині 02.08.2015 року в квартирі АДРЕСА_2 ;
- протокол огляду предмету від 15.09.2015 року з фототаблицею, з якого вбачається, що було оглянуто поліетиленовий пакет білого кольору, в якому містяться предмети, видані МКЛ № 1;
- схороною розпискою від 06.08.2015 року, з якої вбачається, що донька обвинуваченого ОСОБА_18 отримала на відповідальне зберігання зв`язку з трьох ключів від квартири, яка належить її батьку за місцем реєстрації, зв`язку з двох ключів і брелку з сигналізацією від автомобіля батька, технічний паспорт серії НОМЕР_3 на авто, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_18 , водійське посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_18 ;
- постановою про визнання речових доказів від 04.12.2015 року, згідно якого мобільний телефон « НТС» визнано речовим доказом та передано на зберігання ОСОБА_53 ;
- протокол огляду предмету від 04.12.2015 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_54 мобільний телефон в корпусі білого кольору, на дисплеї якого у верхній лівій частині є логотип мобільного телефону «НТС», виконаний барвником білого кольору;
- постановою про визнання речових доказів від 06.11.2015 року, згідно якої мобільний телефон «SAMSUNG A3 Duos» визнано речовим доказом, та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_20 ;
- висновком експерта №2876 від 30.11.2015 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_15 малися наступні тілесні ушкодження: одне вогнепальне шротове сліпе поранення передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину із пораненням сліпої кишки, тонкого кішківника, відкритими вогнепальними переломами правих лонної та сідничної кісток, порушенням цілісності тазового кільця та розтрощенням сечового міхура, сім вогнепальних шротових поранення ділянки правої сідниці, два вогнепальних шротових наскрізних поранення ділянки правої сідниці, які проникають у порожнину прямої кишки, одне вогнепальне шротове дотичне поранення м`яких тканин черевної стінки зліва, різана рана правої кисті. Вогнепальні ушкодження спричинені шротом (картеччю) в наслідок пострілів з близької дистанції з мисливської одноствольної гладко ствольної рушниці «ARMSAN» 12 калібру. Різана рана правої кисті утворилася від дії ріжучого предмета, судити про індивідуальні можливості якого не має можливості. Виходячи з даних огляду та медичної документації на тілі потерпілої ОСОБА_15 виявлено:
-одне сліпе (не має вихідного отвору) поранення передньої черевної стінки;
-сім сліпих (не мають вихідних отворів) поранень ділянки правої сідниці;
-два наскрізних поранення ділянки правої сідниці з двома вихідними отворами у порожнину прямої кишки;
-дотичне поранення м`яких тканин черевної стінки зліва, яке раньового каналу не має;
-різана рана правої кисті, яка раньового каналу не має.
Напрямок раньового каналу вогнепального шротового сліпого поранення передньої черевної стінки проникаючого в черевну порожнину із пораненням сліпої кишки, тонкого кішківника, відкритими вогнепальними переломами правих лонної та сідничної кісток, порушенням цілісності тазового кільця та розтрощенням сечового міхура, розташованого спереду назад, згори до низу, однак, судити про його довжину не має можливості через відсутність даних про його вимірювання у медичній документації. Напрямки раньових каналів вогнепальних шротових сліпих поранень ділянки правої сідниці в тому числі й тих, які проникають у порожнину прямої кишки, розташовані ззаду на перед, знизу до гори, ззовні до середини й мають довжину раньових каналів від 2-3 см до 5-7 см. Вогнепальне шротове дотичне поранення м`яких тканин черевної стінки зліва раньового каналу немає, однак, площина поранення направлена спереду назад. Виходячи локалізації ушкоджень, потерпіла ОСОБА_21 була звернена як передньою, так і задньою поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілої та нападника цей момент могли бути різними. Визначити послідовність заподіяння зазначених тілесних не має можливості. Виходячи з локалізації та характеру ушкоджень потерпіла ОСОБА_21 могла кричати, звати на допомогу, але малоймовірно, що вона могла здійснювати активні самостійні дії (пересуватися, здійснювати телефонні дзвінки і розмовляти по телефону). Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження потерпілої ОСОБА_15 до стаціонару, і таким чином, могли бути заподіяні 02.08.2015 р. Описані ушкодження, згідно п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;
- висновком експерта №3288 від 01.12.2015 року, згідно якого було виявлено накладення на шпалерах біологічного походження типа жирової клітковини з прошарками сполучної тканини з забрудненням, які можуть бути підшкірно-жировою клітковиною;
- висновком експерта №1286 від 30.11.2015 року, згідно якого на змивах правої, лівої рук та чола обвинуваченого ОСОБА_18 виявлені речовини характерні для продуктів пострілу. Продукти пострілу характерні для набоїв, які споряджені нітроцелюльозним порохом. На наданих на дослідження ватних протирках з чотирьох гільз 12 калібру та каналу ствола рушниці «Armsan» виявлені речовини характерні для продуктів пострілу. Продукти пострілу характерні для набоїв, які споряджені нітроцелюльозним порохом;
- висновком експерта № 477-Б від 06.11.2015 року, згідно якого рушниця, надана на дослідження, є вогнепальною зброєю. Рушниця, надана на дослідження, виготовлена промисловим способом. Рушниця, надана на дослідження, являється стандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю одноствольною п`ятизарядною, інертно мисливською рушницею - «Armsan», 12 калібру, № НОМЕР_1 , виробництва Туреччини. Рушниця, надана на дослідження, придатна для стрільби. Рушниця, надана на дослідження, реконструкції, переробці не піддавалася та цільове призначення представленої на дослідження рушниці не змінювалося. Чотири гільзи, надані на дослідження, являються складовими частинами стріляних патронів, а саме: гільзами патрону 12 калібру, призначеними для стрільби з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру. Чотири гільзи, надані на дослідження, являються складовими частинами патронів, стріляних з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру. Чотири гільзи, надані на дослідження, стріляні з наданої на дослідження мисливської гладкоствольної рушниці «Armsan», 12 калібру, № НОМЕР_1 . Один патрон, наданий на дослідження, являється боєприпасом (патроном) 12 калібру, призначеним для стрільби з мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру, виготовлений промисловим способом. Один патрон, наданий на дослідження, придатний для стрільби. Картеч, надана на дослідження, являються складовою частиною мисливських патронів, яка використовується при спорядженні мисливських патронів різного калібру. Пиж, наданий на дослідження, являється складовою частиною мисливських патронів, ймовірніше за все 12 калібру. Пиж, наданий на дослідження, ймовірно є складовою з однією з наданих на дослідження гільз;
- постановою про визнання речових доказів від 04.08.2015 року, згідно якого аркуш паперу А- 4, білого кольору з рукописним текстом обвинуваченого ОСОБА_18 різними чорнилами, визнано речовим доказом, та зберігається при матеріалах кримінального провадження;
- висновком експерта №627 від 30.10.2015 року, згідно якого на речах (штани, труси), які належать потерпілій ОСОБА_20 було виявлено наступне:
На передній поверхні штанів з права розташоване одне пошкодження, яке володіє морфологічними ознаками вхідного вогнепального, яке могло бути утворене при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції снарядом, до складу якого входить свинець (см. контактограму). На передній та задній поверхні трусів з права розташоване одне пошкодження, яке володіє морфологічними ознаками вхідного вогнепального, яке могло бути утворене при пострілі з вогнепальної зброї з близької дистанції снарядом, до складу якого входить свинець (см. контактограму). На рентгенограмі з пошкодження, визначаються рентген контрастні включення металевої щільності, розмірами від 0,01х0,01 см до 0,05х0,1 см. На отриманій контактограмі, з зовнішньої поверхні пошкодження, виявлені рясні накладання в ділянці пошкодження та по периферії яскраво-малинового відтінку, характерні для свинцю (після обробки та фіксації сирнистим натром, накладання малинового відтінку перетворилися в коричневий відтінок)(див. контактограму). На передній та задній поверхні штанів розташовані накладання червоно-коричневого кольору подібні до підсохлої крові (накладання «1»). Дані ділянки невизначеної геометричної форми, з відносно чіткими контурами, однакової інтенсивності просочування. Дані ділянки просочування могли утворитися при безпосередньому контакті з поверхнею, яка мала дані накладання:
- накладання «2» розташовані на передній та задній поверхнях штанів та представляють собою накладання невизначеної геометричної форми, з нечіткими контурами, неоднакової інтенсивності просочування. Дані ділянки за морфологічними ознаками відносяться до плям, визначити механізм утворення яких не представляється можливим;
- накладання «3» представляюсь собою окремі ділянки невизначеної форми, які розташовані на передній та задній поверхнях штанів. Накладання з нечіткими краями та змазаними контурами різної інтенсивності забарвлення. Дані сліди речовини подібної до крові являються помарками.
На передній та задній поверхні трусів розташовані накладання червоно-коричневого кольору подібні до підсохлої крові. Дані ділянки невизначеної геометричної форми, з відносно чіткими контурами, однакової інтенсивності просочування. Дані ділянки просочування могли утворитися при безпосередньому контакті з поверхнею, яка мала дані накладання;
- висновком експерта №1216 від 16.12.2015 року, згідно якого з представленого на дослідження однотипного волосся, вилученого з місця події, досліджувалося 10 волосин, які виявляються волоссям з голови людини, східні між собою та з волоссям з голови потерпілої ОСОБА_15 за основними морфологічними ознаками; вказане вище волосся, піддавалось фарбуванню. Враховуючи характер кореневих кінців волосся, вилученого з місця події, можна припустити, що вони вирвані;
- постановою про визнання речових доказів від 05 .11.2015 року, згідно якої оглянутий одяг та взуття, в якому потерпіла ОСОБА_21 була госпіталізована а МКЛ №1 01.08.2015 року визнані речовими доказами, та передані в камеру зберігання речових доказів Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;
- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 000416 від 08.12.2015 року, з якої вбачається, що слідчий Київського ВП ОСОБА_55 отримала халат сірого кольору, босоніжки синього кольору, жіночі труси рожевого кольору в трьох пакетах;
- постановою про визнання речових доказів від 17.10.2015 року, згідно якої оглянуті предмети вилучені в ході огляду місця події квартири АДРЕСА_2 визнані речовими доказами та передані зберігання речових доказів Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;
- квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 000396 від 17.10.2015 року, з якої вбачається, що слідчий Київського ВП ОСОБА_55 отримала 5 кухонних ножів, конверти зі змивами бурого кольору, газовий вентель, подушку;
- протоколом огляду предмету від 03.08.2015 року, відповідно до якого було оглянуто встановленого зразка поліетиленовий пакет експертної служби синьо-біло-жовтого кольорів, з пояснювальним текстом: «Київський ОМП. Ак. Вільямса 43а, кв. 49. вогнепальні поранення ОСОБА_20 ». Цілісність відбитків печатки та упаковка не порушені;
- постановою про визнання речових доказів від 03.08.2018 року, з якої вбачається, що грошові кошти в розмірі 480 доларів США, 1960 грн. та 10 рублів визнано речовими та передано на зберігання доказів Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;
- протокол огляду предмету від 03.08.2015 року, відповідно до якого було оглянуто предмет, зовні схожий на рушницю, довжиною 1278 мм; 4 предмети схожі на гільзи, одинакові між собою; предмет схожий на патрон; предмет схожий на пиж; 11 предметів сферичної форми, які являють собою шарики неправильної сферичної форми, виготовлені з металу сірого кольору із значною деформацією у вигляді вм`ятин різної форми та глибини;
- постановою про визнання речових доказів від 16.12.2015 року, згідно якої рушницю «Armsan» № НОМЕР_1 , калібр 12, 5 гільз з маркуванням «CHEDDITE», 12 калібру, 1 пиж, 10 шариків картечі, п`ять паперових конвертів з протирками на ватні тампони з вилученої зброї та гільз, три паперові конверти зі змивами рук, чола та волосся обвинуваченого ОСОБА_18 , паперовий конверт з трьома металевими шариками картечі, паперовий конверт та поліетиленовий пакет, опечатаний експертною біркою, в якому знаходяться хрестик з металу жовтого кольору , ланцюжок з металу жовтого та змиви з хрестика і ланцюжку, визнано речовими доказами та зберігаються в камері зберігання речових доказів Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області;
- квитанцією на прийняту зброю і боєприпаси № НОМЕР_6 , з якої вбачається, що було прийнято рушницю «Armsan» № НОМЕР_1 , калібр 12, 5 гільз з маркуванням «CHEDDITE», 12 калібру, 1 пиж, 10 шариків картечі;
- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених під час здійснення кримінального провадження № 000427 від 17.12.2015 року, з якої вбачається, що слідчий Київського ВП отримав на зберігання п`ять паперових конвертів з протирками на ватні тампони з вилученої зброї та гільз, три паперові конверти зі змивами рук, чола та волосся обвинуваченого ОСОБА_18 , паперовий конверт з трьома металевими шариками картечі, паперовий конверт та поліетиленовий пакет, опечатаний експертною біркою, в якому знаходяться хрестик з металу жовтого кольору , ланцюжок з металу жовтого та змиви з хрестика і ланцюжку;
- висновком експерта №704 від 17.12.2015 року, згідно якого за даними медичної карти № 10636 стаціонарного хворого у потерпілої ОСОБА_15 , 21.01.1986 року виявлено: проникаюче вогнестрільне поранення черевної порожнини з пошкодженням сліпої кишки, подвздошної кишки, розтрощення сечового міхура. Вогнестрільне поранення передньобокової поверхні черевної стінки, правої сідничної області з пошкодженням стінки прямої кишки. Вогнестрільний осколковий перелом лонних кісток. Різана рана правої кисті. Внутрішньочеревна кровотеча. Шок ІІ-ІІІ ст. Найбільш ймовірно, що потерпіла в момент отримання пошкодження була обернена до дульного зрізу вогнепальної зброї передньою поверхнею тіла. Пошкодження на одязі та на тілі потерпілої ОСОБА_15 відповідають одне одному за локалізацією;
- дублікатом дозволу Київського РООГУГУМВД України в Одеській області № 118864 від 29.05.2013 року, з якого вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_18 видано дозвіл на придбання однієї мисливської гладко ствольної рушниці, а саме: «Armsan» А612 к.12, № НОМЕР_7 , Турція;
- Витягом з кримінального провадження № 0005204 від 09.10.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року, з якого вбачається, що в період часу з червня 2015 року по 01.08.2015 року обвинувачений ОСОБА_18 погрожував вбивством його дружині потерпілій ОСОБА_20 шляхом ініціювання конфліктів, надсиланням смс повідомлень на мобільний телефон та стуканням в двері її квартири в нічний час;
- характеризуючими обвинуваченого ОСОБА_18 матеріалами.

Таким чином, дослідивши всі покази по справі, суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він не мав наміру вбивати потерпілу ОСОБА_22 , та вчинив постріл під час сварки між ними, в ході якої потерпіла намагалась вирвати у нього з рук рушницю, та що в нього відбувся спалах та запаморочення в голові, є необґрунтованими та такими, що явно суперечать зібраним доказам і розцінюється судом як спробу обвинуваченого уникнути від передбаченої законом відповідальності за закінчений замах на вбивство своєї дружини.
Дослідивши висновок судово психіатричних експертів № 115 від 11.09.2015 року, суд приходить до наступного.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах №8 від 30.05.1997 р.», висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Отже, суд висновок судово психіатричних експертів № 115 від 11.09.2015 року до уваги не приймає і вважає неслушним в частині того, що на момент вчинення інкримінованого злочину обвинувачений ОСОБА_18 знаходився в стані сильного душевного хвилювання, так як, судом в ході судового розгляду встановлено, що в основу висновку експерта ОСОБА_56 були покладені покази обвинуваченого ОСОБА_18 , які були дослідженні судом, та лише частина матеріалів кримінального провадження. Також даний висновок спростовується показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 , які стверджували, що їм відомо, що обвинувачений ОСОБА_18 неодноразово погрожував потерпілій, що якщо вона не повернеться до нього, він її вб`є. Також ці обставини підтверджуються витягом з кримінального провадження № 0005204 від 09.10.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року, з якого вбачається, що згідно заяви потерпілої в міліцію в період часу з червня 2015 року по 01.08.2015 року обвинувачений ОСОБА_18 погрожував вбивством його дружині потерпілій ОСОБА_20 .
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_18 02.08.2015 року приїхав в квартиру, де останнім часом проживала його дружина ОСОБА_21 , з зарядженою рушницею з метою позбавити її життя та навмисно здійснив численні постріли в її життєво важливі органи на близькій відстані.
Суд не приймає до уваги лист обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він звинувачує в своїй смерті потерпілу та її подругу ОСОБА_57 , ОСОБА_58 яку він залишив на місці злочину, оскільки ніяких спроб покінчити життя самогубством він не вчиняв. Крім того, для реалізації зазначених дій, обвинуваченому не було необхідним приходити до помешкання потерпілої та було написано для приховування своєї мети позбавити життя потерпілу.
Покази обвинуваченого ОСОБА_18 стосовно того, що рушниця, яка йому належала, була викрадена потерпілою та знаходилась в її квартирі, суд вважає вигаданими, оскільки обвинувачений, будучи адвокатом, знав правила зберігання вогнепальної зброї за місцем реєстрації та у випадку її зникнення повинен був повідомити про це в міліцію, чого він не зробив, оскільки рушниця перебувала в нього. Також, його свідчення спростовуються показами потерпілої ОСОБА_15 про те, що вона рушницю у обвинуваченого не викрадала, у себе в квартирі її не зберігала, не вміла нею користуватись, свідченням свідка ОСОБА_31 , яка була в квартирі потерпілої, але рушниці там не бачила та показами самого обвинуваченого, згідно яких вказана рушниця була завернута в його халат, який було вилучено на місці злочину.
Покази свідка ОСОБА_41 про те, що обвинувачений йому повідомляв , що в нього зникла рушниця в липні 2015 року, суд вважає неправдивими, оскільки сам обвинувачений ОСОБА_18 в своїх показах вказав, що він помітив зникнення своєї рушниці лише 01.08.2015 року, тобто за день до вчинення злочину, що свідчить про те, що зазначені покази не відповідають дійсності та направлені на приховування злочину. Крім того суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_59 є товаришем обвинуваченого, у зв`язку з чим приходить до висновку, що доні покази є вигадиними.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_18 про відсутність в нього направленості умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_15 , суд розцінює, як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя жінки, яка не могла протистояти озброєному чоловікові та лише своєчасна допомога перешкодила обвинуваченому ОСОБА_18 довести свій злочинний умисел, спрямований на вбивство потерпілої до кінця. Крім того, про цілеспрямованість дій обвинуваченого ОСОБА_18 на протиправне позбавлення життя потерпілої свідчать наявність в неї кількості поранень, що зафіксовано висновком експертизи № 2876 від 30.11.2015 року та протоколом огляду місця події від 02.08.2015 року, під час якого на місці злочину, виявлено та вилучено 4 гільзи 12 калібру.
Покази обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що потерпіла застосувала газовий балончик йому в обличчя, в результаті чого, він від несподіванки зробив постріл з рушниці, спростовуються, дослідженими та встановленими судом докази, а саме: показами потерпілої ОСОБА_15 та висновком експерта № 1802/72-Д від 26.08.2015 року, з якого вбачається, що, у обвинуваченого ОСОБА_18 ознак ураження очей сльозоточивим газом не виявлено.
Покази потерпілої ОСОБА_15 про те, що вона виривалась від обвинуваченого та намагалась перешкодити обвинуваченому здійснити вистріли в неї з рушниці, підтверджуються протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року, в ході проведення якого було виявлено та вилучено волосся потерпілої, яке відповідно до висновку експерта №1216 від 16.12.2015 року було в неї вирване та висновком експерта №2876 від 30.11.2015 року, згідно якого, виходячи, з локалізації ушкоджень, потерпіла ОСОБА_21 була звернена як передньою, так і задньою поверхнями свого тулуба по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Встановлені судом обставини явно підтверджують факт намагання обвинуваченим ОСОБА_18 утримати потерпілу ОСОБА_22 для нанесення їй вогнепальних пошкоджень з метою її вбивства, які були здійсненні як в передню так і в задню частину тулуба.
Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_45 та ОСОБА_44 про те, що 02.08.2015 року, коли вони обвинуваченого бачили вранці, в нього в руках не було рушниці, оскільки їх покази спростовуються показами потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений прийшов до квартири з рушницею в руках. В той же час, суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_45 є близьким родичем обвинуваченого, а свідок ОСОБА_60 - друг ОСОБА_18 , в зв`язку з чим, вони могли приховати обставини, які б доводили вину ОСОБА_18 в інкримінованому злочині, з метою покращення його становища. Також, суд, встановив, що свідки бачили обвинуваченого ОСОБА_18 не безпосередньо перед вчиненням злочину, тому він мав змогу взяти рушницю після зустрічі з вищезазначеними свідками.
Таким чином, з урахуванням висновків експертів, показів свідків та досліджених судом інших вищезазначених доказів, версія обвинуваченого ОСОБА_18 про те, що він не мав наміру вбивати потерпілу ОСОБА_22 є неспроможною, судом не приймається та вважає, що вона не відповідає дійсності та направлена на уникнення покарання.
Аналізуючи промову захисника ОСОБА_14 в сукупності матеріали кримінального провадження та обставини, які з`ясовані під час судових засідань з якими погодились усі учасники судового провадження та не оспорювались, суд приходить до висновку, що підстав для виправдовування відсутні або для перекваліфікації на ст.. 128 КК України не знаходять свого підтвердження. Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_30 та самої потерпілої ОСОБА_15 під час судового провадження послідовно пояснювали причини та наслідки, які наступили. З пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_18 вбачається, що він під час конфлікту з дружиною ОСОБА_51 в руках тримав зброю та після скоєння злочину сам вийшов до працівників поліції.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: характером взаємин між потерпілою ОСОБА_61 та ОСОБА_18 , які передували злочину, між якими і раніше виникали конфлікти; віком та станом, послідовністю дій ; характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень; поведінкою ОСОБА_18 , який не вчинив ніяких залежних від нього дій щодо надання першої медичної допомоги чи виклику швидкої медичної допомоги, свідчать, що ОСОБА_18 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, діяв з умислом на позбавлення життя потерпілої. Дані обставини також підтверджуються поведінкою обвинуваченого ОСОБА_18 , який після скоєння злочину лишився в квартирі протягом трьох годин.
Крім цього дані обставини підтверджуються висновками експертиз проведеними під час досудового слідства та іншими матеріалами кримінального провадження.

Доводи захисника ОСОБА_14 про порушення прав обвинуваченого ОСОБА_18 при вручені йому підозри, а саме, що 31.08.2015 року йому було вручено підозру підписану прокурором Одеської області ОСОБА_62 не ним особисто, а начальником відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України Одеської області ОСОБА_63 , оскільки він є адвокатом, суд вважає необґрунтованою, оскільки ст. 481 КПК України передбачений порядок повідомлення про підозру адвокату, згідно якої порядок повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_18 не порушено.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для врахування позиції обвинуваченого та захисника щодо виправдування або перекваліфікації його дій на ст.. 128 КК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість протягом практично необмеженого періоду часу (з грудня 2015 року) створював необхідні умови для виконання прокурором і захистом їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, так і захистом, проте достатніх допустимих доказів не винуватості обвинуваченого ОСОБА_18 в скоєнні інкримінованого йому злочину в ході судового розгляду не встановлено і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

При вищезазначених обставинах, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, а доводи захисника обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_18 про відсутність у останнього наміру вбивати потерпілу ОСОБА_22 спростованні в ході судового розгляду та не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ч.1 ст.15КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з ч.2 ст.24КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Верховний Суд України у своїх рішеннях (№ 5-32кс12 від 31 січня 2012 року, № 5-26кс13 від 4 липня 2013 року, № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня 2014 року, № 5-12кс14 від 15 травня 2014 року) неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчиняти замах на їх досягнення.
Відповідно до положень пунктів 4, 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи"при відмежуванні умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, - умисел є прямим, а якщо не бажає, але свідомо припускає їх настання, - умисел є непрямим. Вирішуючи питання про те, з яким (прямим чи непрямим) умислом діяв винуватий, тобто для з`ясування змісту і спрямованості умислу, необхідно зважати на сукупність всіх обставин учиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізацію поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, причини припинення злочинних дій, а й спосіб учинення злочину, засоби і знаряддя злочину. При цьому якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до частини другої статті 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.
Про наявність прямого умислу можуть свідчити, зокрема, конкретні дії винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не призвели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Всі зазначені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство, тобто замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Згідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_18 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_18 судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_18 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_18 перебував під попереднім ув`язненням в період дії ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), колегія суддів вважає, що в строк відбуття покарання ОСОБА_18 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.08.2015 року до 21.06.2017, а починаючи з 22 червня 2017 року попереднє ув`язнення зарахувати у строк покарання до позбавлення волі день за день.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_18 , беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_18 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а саме: вчинив замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, прийняв до уваги поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, яка свідчила про відсутність будь якого каяття за вчинене, його відношення до скоєного злочину та спробу уникнути відповідальності за замах на умисне заподіяння смерті іншій людині, те, що він не усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про долю речових доказів колегія суддів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов прокуратури в інтересах держави в особі: КУ « Міська клінічна лікарня №1» суд вважає доведенним та підлягає задоволенню.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 до обвинуваченого ОСОБА_18 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 523 804, 53 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000000 грн. підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно з ч.5 та 7 ст. 128, ст.16 та 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в УПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема недоторканості права власності та розумності строків.

Відповідно до ст. 22 ч.1 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно наданих довідок потерпілі ОСОБА_21 витратила на своє лікування від злочинних дій обвинуваченого 523 804, 53 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, який полягає в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відносно його самого, членів його сім`ї або близьких родичів, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», від моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової)шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності , виваженості та справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_20 , суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої, якій завдано тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого їй встановлена інвалідність І групи, вона потребує подальшого лікування, змушена докладати додаткові зусилля для підтримки свого життя, посиленого харчування та подальшого оздоровлення, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи, що мінімальна заробітна плата на день винесення вироку складає 3723 гривні, суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_15 повинен скласти 3 723 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.28,128, 368 -371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, 16,22,23 ЦК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Визнати ОСОБА_18 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 ч. КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_18 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Початок строку відбування ОСОБА_18 рахувати з моменту затримання, а саме з 02.08.2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_18 , а саме: з дня затримання 02.08.2015 року до 21.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а починаючи з 22 червня 2017 року попереднє ув`язнення зарахувати у строк покарання до позбавлення волі день за день.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 05.11.2015 року, а саме: халат сірого кольору, босоніжки синього кольору, жіночі труси рожевого кольору в трьох пакетах знищити.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 17.10.2015 року, а саме: конверти зі змивами бурого кольору знищити.
Речові докази згідно Постанови про визнання речових доказів від 17.10.2015 року, а саме: газовий вентиль, подушку, 5 кухонних ножів повернути потерпілій ОСОБА_20 за належністю.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 03.08.2018 року, а саме: грошові кошти в розмірі 480 доларів США, 1960 грн. та 10 рублів - повернути потерпілій ОСОБА_20 за належністю.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 16.12.2015 року, а саме: рушницю «Armsan» № НОМЕР_1 , калібр 12 направити до відділу контролю за обігом зброї в сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області в Київському районі.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 16.12.2015 року, а саме: 5 гільз з маркуванням «CHEDDITE», 12 калібру, 1 пиж, 10 шариків картечі, п`ять паперових конвертів з протирками на ватні тампони з вилученої зброї та гільз, три паперові конверти зі змивами рук, чола та волосся обвинуваченого ОСОБА_18 , паперовий конверт з трьома металевими шариками картечі та змиви з хрестика і ланцюжку х металу жовтого кольору знищити.
Речові докази згідно постанови про визнання речових доказів від 16.12.2015 року, а саме:
паперовий конверт та поліетиленовий пакет, опечатаний експертною биркою, в якому знаходяться хрестик з металу жовтого кольору, ланцюжок з металу жовтого повернути потерпілій ОСОБА_20 за належністю.
Речовий доказ диск з відеозаписом з відеозаписом та фотознімками проведеного огляду місця події від 02.08.2015 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 до ОСОБА_18 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду в сумі 523 804, 53( п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот чотири гривні п`ятдесят три копійок.) та моральну шкоду в сумі 3 723 000 гривен ( три мільйона сімсот двадцять три тисячі гривен). В інший частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь КУ « Міська клінічна лікарня №1» з обвинуваченого ОСОБА_18 витрати на перебування потерпілої ОСОБА_15 на стаціонарному лікуванні у розмірі 1 000 грн. ( одна тисяча гривень).
Стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_18 витрати на проведення судово-балістичної експертизи№ 477-Б від 06.11.2015 року в сумі 1843, 20 грн.( вартістю 1843 гривень, 20 копійок) та за проведення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 1286 від 30.11.2015 року в сумі 2 304 гривень (2304 гривень, 00 копійок).
На вирок суду можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_64