Справа № 645/5322/18
Провадження № 1-кс/645/1843/18
УХ В А Л А
іменем України

21 вересня 2018 р.Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
За участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

Прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3

розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 07.09.2018 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон марки «Sony Ericsson E15i / Хрегіа Х8», imei: НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 07.09.2018 року близько 13 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, Стадіонний проїзд, буд. 23, невстановлена особа шляхом вільного доступу таємно заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 .
За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002121 від 07.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що 07.09.2018 року приблизно о 13 год. 40 хв. неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлялась до музичної школи №12, що розташована за адресою: м. Харків, проїзд Стадіонний, 14/3. Коли ОСОБА_7 перебувала біля будинку за адресою: м. Харків, проїзд Стадіонний, 23, остання вирішила зняти одягнений на неї рюкзак та покласти на лавку, після чого залізла на дерево, що було неподалік. В момент коли ОСОБА_6 перебувала на дереві, мимо лавки, на якій перебував рюкзак, проходив невідомий ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який взяв рюкзак та з одного з карманів рюкзаку забрав мобільний телефон марки «Sony Ericsson E15i / Хрегіа Х8», який належить ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_8 бачила неповнолітня ОСОБА_6 , яка злізши з дерева підійшла до належного їй рюкзаку, який в цей момент знаходився на лавці та оглянувши його вона помітила відсутність мобільного телефону марки «Sony Ericsson E15i / Хрегіа Х8». ОСОБА_9 наздогнала ОСОБА_8 та попросила останнього повернути їй телефон, оскільки бачила, що він щось діставав з її портфелю. На що ОСОБА_8 відповів, що у нього нічого не має та він направився далі у своїх справах.

Згідно матеріалів клопотання, в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_8 було виявлено мобільний телефон марки «Sony Ericsson E15i / Хрегіа Х8», imei: НОМЕР_1 , який він викрав з портфелю ОСОБА_6 , в подальшому може мати доказове значення у кримінальному провадженні та буде визнане речовими доказами, що сприятиме розкриттю кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, на вилучених предметах могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказані речі будуть направлені для проведення відповідних експертиз, що має важливе значення для проведення досудового розслідування. Після огляду виявлене було вилучено.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити у повному обсязі.
ОСОБА_5 до судового засідання не з*явилася про день та час розгляду клопотання повідомлялася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, не заперечує проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали за клопотанням, приходить до наступного.
Частиною 1 статті 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого обґрунтовується доданими до клопотання доказами, а саме протоколом огляду місця події від 07.09.2018 р., рапортом, витягом Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002121 від 07.09 .2018 р., заявою ОСОБА_5 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 , протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з врахуванням того, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту на виявлене та вилучене майно, оскільки воно може бути використано як речовий доказ у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

Постановив :

Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002121 від 07.09.2018, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене, під час проведення огляду місця події, який проводився 07.09.2018 р., а саме:

-Мобільний телефон марки «Sony Ericsson E15i/ Хрегіа Х8», imei: НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1