БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/3448/13-к
Провадження № 1-кс/497/425/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2018 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград скаргу ОСОБА_3 від 23.05.2018 року на постанову старшого слідчого від 21 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2013 року,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ОСОБА_4 від 21.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000201 від 27.03.2013 року (а.с.1-7) та просить постановити судове рішення яким:

- скасувати постанову слідчого від 21.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000201 від 27.03.2013 року, визнавши її протиправною;

- матеріали кримінального провадження спрямувати прокурору для організації проведення досудового розслідування;

- надати оцінку діям слідчого, який виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою слідчого судді від 29.05.2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.36-44).

Заявником 04.06.2018 року подано апеляційну скаргу на дану ухвалу (а.с.49-53), яка була частково задоволена апеляційним судом Одеської області, та ухвалою від 16.07.2018 року ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 29.05.2018 року скасовано, постановлено нову якою скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 21.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000201 від 27.03.2013 року - повернуто до Болградського районного суду Одеської області для розгляду по суті в той же суд, іншим слідчим суддею (а.с.105).

Згідно протоколу автоматичного визначення судді 10.08.2018 року названі матеріали передані на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с.109).

В обґрунтування скарги заявник стверджує, що він є потерпілим по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року. Досудове розслідування триває досить тривалий час, проте слідчими не вживаються заходи для належного, повного, об`єктивного досудового розслідування. Слідчий не здійснюючи ніяких процесуальний дій, неодноразово передчасно виносив постанову про закриття кримінального провадження, яка у подальшому скасовувалася слідчими суддями або суддями апеляційного суду Одеської області. При цьому, слідчому вказувалося на необхідність проведення якісного досудового розслідування, та на перелік дій які необхідно вчинити, та які обставини необхідно з`ясувати.

Востаннє, слідчий також виніс постанову 21.05.2018 року навіть не розглянувши подане ним раніше клопотання про допит свідків, про його спільний допит з ОСОБА_6 .. Крім того, слідчим не встановлено результатів розгляду прокуратурою відокремлених господарським судом матеріалів за фактом підробки дати на вказаному в заяві рішення господарського суду; не допитаний ОСОБА_6 відносно обставин, які стосуються фінансово-господарської діяльності між заводом і заявником ОСОБА_7 , які відносяться до розрахунку заводу з ОСОБА_7 за сировину 2002 року, а саме кому в серпні 2002 року, за час перебування ОСОБА_7 під вартою та відсутності довіреності від нього, були виплачені грошові кошти за зданий виноград; не прийнято ніяких заходів, для встановлення наявності на довіреності та її фотокопії, виготовленої і завіреною одним і тим самим нотаріусом ОСОБА_8 , розбіжності у змісті рукописного тексту.

Після останнього скасування постанови слідчим суддею 20.03.2018 року, до дати постановлення оскаржуваної постанови 21.05.2018 року, слідчим не проведено жодної процесуальної дії, і не прийнято жодного рішення.

На думку заявника, під час досудового розслідування явно простежується зацікавленість слідства і прокуратури, яка проявляється у неналежній перевірці навіть тих доказів, що вже наявні в матеріалах кримінального провадження, що призводить щоразу до винесення необґрунтованих, незаконних постанов про закриття кримінального провадження, які у подальшому скасовуються.

Заявник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав свою скаргу та просив її задовольнити. Уточнив, що в скарзі він просив скасувати постанову слідчого ОСОБА_9 , тоді як в дійсності постанова підписана старшим слідчим ОСОБА_4 , датована 21.05.2018 року, і саме на цю постанову ним подана скарга, і саме цю постанову він просить скасувати

Звертає увагу на той фак, що під час розгляду справи Господарським судом Одеської області за його позовом до ЗАТ «Болградський виноробний завод» про стягнення 498 560.00 гривен, директор винзаводу ОСОБА_6 взагалі заперечував факт отримання винограду від нього, ОСОБА_3 в 2002 році, тоді як під час його допиту в рамках цього кримінального провадження, він же ОСОБА_6 стверджує протилежне, що з ОСОБА_3 був проведений повний розрахунок за отриманий заводом виноград в 2002 році.

Також заявник стверджує, що поза увагою слідчого органу залишаються його доводи про те, що він не міг отримувати розрахунок за зданий ним виноград в 2002 році починаючи з часу затримання 21.08.2002 року і до дати видачі ним довіреності на ім`я його сестри ОСОБА_10 09.12.2002 року. До того ж, довіреність ним була видана виключно на ім`я його сестри ОСОБА_10 , коли і яким чином, і на чиє прохання було здійснено нотаріусом ОСОБА_8 дописку в довіреності про надання повноважень і його дружині ОСОБА_11 , так і залишилось не встановленим слідчим органом.

За його, заявника заявою були внесені відомості в ЄРДР з приводу вчинення злочину ОСОБА_12 за фактом надання неправдивих свідчень, проте слідчим не з`ясовано результати розгляду цього кримінального провадження, та не надано відповідної правової оцінки.

05 квітня 2018 року слідчим внесено відомості за його заявою до ЄРДР про вчинений злочин щодо нього за ст.191 ч.5 КК України, та 07.05.2018 року дане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадження № 0000201 від 27.03.2013 року, проте жодної процесуальної дії слідчим здійснено не було, окрім винесення постанови 21.05.2018 року про закриття кримінального провадження.

Тому заявник наполягає на задоволенні його скарги.

Слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 просив в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити в зв`язку з її безпідставністю. Пояснив, що ним як слідчим проведено усі заходи для встановлення обставин справи, та завершення досудового розслідування, які є вичерпними, в зв`язку з чим ним прийнято постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти скарги, просив суд відмовити ОСОБА_3 в її задоволенні. Зазначив, що слідством належним чином перевірено кожний факт, що викладено в постанові слідчого ОСОБА_4 від 21.05.2018 року та окрім цього зазначив, що для виявлення факту підробки підпису на касових ордерах та запису у довіреності, виданою приватним нотаріусом ОСОБА_8 необхідно проведення почеркознавчої експертизи, однак її проведення не можливо у зв`язку зі знищенням оригіналів видаткових касових ордерів, касових книг, зі спливом строку зберігання.

З огляду на надані ним пояснення, прокурор вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 21.05.2018 року обґрунтованою та законною.

Заслухавши пояснення заявника, думку слідчого і прокурора, перевіривши доводи викладені в скарзі, розглянувши письмові докази, які подані заявником на обґрунтування доводів, викладених в скарзі, розглянувши детально матеріали кримінального провадження у повному обсязі, які були надані на запит суду, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Згідно вимог ст.303 ч. 1 п. 3 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення - рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст.304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000201 від 27.03.2013 року (т.1 а.п.1) на підставі заяви ОСОБА_3 від 13.04.2012 року (т.1 а.п.15-16), в рамках якого заявник ОСОБА_3 09.10.2013 року визнаний потерпілим (т.1 а.п.185).
Дане кримінальне провадження неодноразово закривалось слідчим на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.1 КК України, та у подальшому постанови слідчих скасовувались як прокурорами, так і слідчими суддями.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 від 01.04.2015 року на постанову слідчого ОСОБА_4 від 26.03.2015 року про закриття кримінального провадження слідчим суддею було детально вивчено та проаналізовано хід досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, та вжиті слідчим заходи за період внесення відомостей в ЄРДР та до дати винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, за наслідками якого слідчим суддею постановлено судове рішення від 28.04.2015 року про скасування даної постанови слідчого та матеріали кримінального провадження спрямовано прокурору для продовження досудового розслідування (т.2 а.п.192-198).

Надалі, після спливу менше місяця, 21.05.2015 року слідчий ОСОБА_4 виносить постанову про закриття кримінального провадження (т.2 а.п.203), яка 05.06.2018 року скасована слідчим суддею Болградського районного суду Одеської області (т.2 а.п.218-221).

23.06.2016 постанова про закриття кримінального провадження (т.3 а.п.77-92), яка скасована постановою в.о.керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури від 29.07.2016 року в зв`язку з необґрунтованістю (т.3 а.п.98-99).

18.08.2016 року постанова слідчого про закриття провадження (т.3 а.п.119-134), яка скасована заступником прокурора Одеської області від 29.08.2016 року (т.3 а.п.143-144).

06.02.2017 року чергова постанова про закриття кримінального провадження (т.3 а.п.196-211), яка ухвалою слідчого судді від 20.03.2018 року скасована, матеріали кримінального провадження повернуто для продовження досудового розслідування (т.4 а.п.1).

В матеріалах кримінального провадження в наявності ухвала слідчого судді з викладом вступної і резолютивної частини, повний текст ухвали відсутній, таким чином не зрозуміло, як слідчий продовжує досудове розслідування, якщо йому не відомо причини скасування його ухвали про закриття кримінального провадження.

Починаючи з 20 березня 2018 року до 21.05.2018 року слідчим не проводиться досудове розслідування, клопотання потерпілого не розглядаються, про що свідчать постійні скарги потерпілого на бездіяльність слідчого, та ухвали слідчих суддів за наслідками розгляду цих скарг від 10.04.2018 року, від 26.04.2018 року, від 18.04.2018 року, від 19.04.2018 року, від 24.04.2018 року, від 04.05.2018 року, від 10.05.2018 року, від 29.05.2018 року (т.4 а.п.12, 20-22, 42-43, 47-48, 69-71, 75-76, 80-81, 104-108).

05.04.2018 року за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до ЄРДР за №0000189, попередня кваліфікація за ст.191 ч.5 КК України за фактом привласнення у 2002 році працівниками Болградського виноробного заводу майна ОСОБА_3 , яке перебувало у їх віданні (т.4 а.п.23, 49).

Постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 23.04.2018 року заявника ОСОБА_3 визнано потерпілим в даному кримінальному провадженню (т.4 а.п.54), та тоді ж залучено ОСОБА_3 в якості цивільного позивача (т.4 а.п.64).

07 травня 2018 року на підставі постанови прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури матеріали досудових розслідувань №0000201 від 27.03.2013 року та №0000189 від 05.04.2018 року об`єднано в одне провадження, яке визначено в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000201 (т.4 а.п.82).

Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування продовжується за ст.ст.358 ч.1, 366 ч.1, 191 ч.5 КК України (т.4 а.п.83-84).

21 травня 2018 року старшим слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, та з інших підстав, чітко визначених даною статтею.
Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і на підставі оцінки слідчим, прокурором у сукупності всіх доказів, що зібрані і наявні в матеріалах кримінального провадження. Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке здійснюється із-за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Дане кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України. Тобто кримінальне провадження підлягає закриттю якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Дані вимоги закону слідчим дотримано не було.

За наслідками усього вище переліченого і дослідженого слідчим суддею в судовому засіданні було виявлено, що слідчим не в повній мірі виконано вказівки, зазначені як в рішеннях слідчих судів (тим паче, що ухвала слідчого судді з викладом повного тексту від 20.03.2018 року взагалі відсутня в матеріалах кримінального провадження), так і вказівки процесуальних керівників.
Клопотання потерпілого про вчинення цілого ряду процесуальних заходів не виконано, доводи потерпілого по обставинам вчинення кримінальних злочинів відносно нього не перевірені у повному обсязі, не співставленні з іншими фактами і доказами наявними і зібраними органом досудового розслідування, а відтак не надано відповідної оцінки.
Після внесення відомостей в ЄРДР за ст.191 ч.5 КК України жодних слідчих дій слідчим не проведено, окрім тієї, що заявника визнано потерпілим, та залучено у якості цивільного позивача.
Чи перевірялися доводи потерпілого, викладені в заяві за фактом вчинення відносно нього злочину за ст.191 ч.5 КК України є не зрозумілими, оскільки з матеріалів кримінального провадження нічого не вбачається.
Усі ці обставини свідчать про формальне відношення слідчого до виконання своїх безпосередніх обов`язків.

Звертаю увагу, що частиною 2 ст. 21 КПК України визначено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Одним із наслідків набрання судовим рішенням законної сили є його обов`язковість; саме законна сила «наділяє, зокрема, судове рішення (вирок, ухвалу) такими характерними ознаками, як загальнообов`язковість, виключність і преюдиціальність». Сутність засади обов`язковості судових рішень полягає в тому, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду є конституційною засадою судочинства (ст.129 Конституції України).

Стаття 553 КПК України, додатково розкриваючи це положення, вказує, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий безпідставно не виконав вимоги, викладені в попередніх ухвалах слідчих суддів Болградського районного суду Одеської області.

26 квітня 2018 року слідчим суддею розглядалась скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (т.1 а.п.18-19) щодо не розгляду і невиконання його клопотання від 18.04.2018 року, яке було прийнято особисто слідчим ОСОБА_4 , про що є відмітка слідчого, що знаходиться в матеріалах цього провадження - т.4 після а.п.17 (далі нумерація чомусь відсутня).

В даному клопотанні заявник ставить питання про необхідність допиту цілого ряду свідків.

За наслідками розгляду цієї скарги, слідчим суддею було визнано бездіяльність слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року протиправною. Вручено слідчому СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 копію клопотання заявника ОСОБА_3 від 18.04.2018 року, та зобов`язано розглянути його відповідно до вимог ст.220 КПК України (т.4 а.п.20-22).
Втім, дане судове рішення залишилось поза увагою слідчого, і не було виконано, клопотання заявника залишилось без розгляду, і жодної процесуальної дії з цього приводу не вчинено слідчим.

Слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, не повній мірі виконав усі вказівки суду, процесуальних керівників.
Всупереч покладених на слідчого обов`язків щодо доведення обставин, які є підставою закриття кримінального провадження, слідчим не перевірено усі добуті докази під час досудового розслідування, не здійснено аналізу цих доказів, та не здійснено в повній мірі дій щодо встановлення всіх обставин справи.
Згідно ст.284 ч.5 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається виконання слідчим вимог названої статті.
Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши документи додані до скарги, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки усіх заяв ОСОБА_3 про скоєні злочини, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому скарга підлягає задоволенню.

Слідчий як службова особа органу внутрішніх справ … уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (ст. 3 ч.1 п.17 КПК України).

Під час кримінального провадження …. слідчий … зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. … слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст.9 ч.1, ч.2 КПК України).

Статтею 40 ч. 5 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури. Належна правова процедура кримінального провадження - це встановлений КПК України порядок дій органів, що ведуть провадження, та його учасників, реалізація ними своїх прав і обов`язків у визначених законом межах. Правова процедура є належною, коли вона ґрунтується на законі й є доступною як в інформаційному плані (ознайомлення учасників провадження з суттю відповідно/процедури, їх правами і обов`язками під час її здійснення, результатами тощо), так і фактичної реалізації особами кримінального провадження. Належна правова процедура включає в себе дотримання засад (принципів) кримінального провадження, процесуальних засобів і способів їх реалізації, процесуальних гарантій прав і свобод учасників кримінального процесу та прийнятих законних, обґрунтованих і справедливих рішень.
Тому слідчий суддя переконаний, що слідчий в даному кримінальному провадженні не виконує свої безпосередні обов`язки, визначені КПК України щодо належного, всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного досудового розслідування, а відтак його дії є неправомірними.

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.
У відповідності до ст. 22 ч. 6 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи усе вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 від 23.05.2018 року є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (ст.307 ч.3 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 309 ч.2, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 від 23.05.2018 року на постанову старшого слідчого від 21 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000201 від 27.03.2013 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 21 травня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000201 від 27.03.2013 року - скасувати.
Дії старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у зв`язку неналежним проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року визнати неправомірними.

Матеріали кримінального провадження 0000201 від 27.03.2013 року спрямувати прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.
Зобов`язати процесуального керівника - прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури, вжити максимально вичерпних заходів для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000201 від 27.03.2013 року, забезпечити належну якість досудового розслідування у строк, визначений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, посилити контроль за здійсненням досудового розслідування, та прийняттям законного, обґрунтованого і мотивованого рішення у даному кримінальному провадженні, в межах наданих прокурору повноважень з урахуванням вимог ст.28 КПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 30.08.2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1