Ухвала
Іменем України

13 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 242/2947/16-к
Провадження № 51-2433 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірившикасаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
до Верховного Суду,зі значним пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року, надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 від 28 серпня 2018 року, в якій порушується питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Також заявник клопоче про поновлення пропущеного для подання скарги строку, мотивуючи пропуск строку на оскарження тим, що його захисник направив до суду касаційної інстанції скаргу щодо нього, яку згодом Верховним Судом було повернуто захиснику, оскільки вона містила недоліки, які він вчасно не усунув. Засуджений ОСОБА_4 вказує, що про вищезазначене йому не було відомо до серпня 2018 року, оскільки він не спілкувався із захисником. Крім того засуджений зазначає, що отримав копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду лише 28 серпня 2018 року у відповідь на його письмовий запит.
Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , Суд дійшов такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Однак посилання засудженого ОСОБА_4 на вищевказані обставини для поновлення не свідчать про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством.
Як вбачається з касаційного провадження щодо ОСОБА_4 та змісту його касаційної скарги,з дня ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (31 серпня 2017 року) заявник мав достатньо часу для того, щоб скористатись установленими законом процедурами для оскарження ухвали суду апеляційної інстанції до касаційного суду. Крім того, засуджений ОСОБА_4 отримав вказану копію ухвали апеляційного суду Донецької області 11 вересня 2017 року, що підтверджується його розпискою. Зазначене спростовує довід засудженого про те, що він пізно отримав копію судового рішення.
Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Згідно ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року щодо нього.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3