Справа № 646/1545/18
№ провадження 1-кп/646/409/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.18 року м. Харків

Колегія суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

представника власника майна ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001420 від 13.03.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 192 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 192 КК України.

21.06.2018 р. ухвалою Червонозаводського районного суду м. Чернігова відносно ОСОБА_11 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.08.2018 р. включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої, посилаючись на те, що на досудовому розслідуванні стосовно ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 р. обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ризики, які мали місце під час досудового розслідування, на теперішній час не зменшилися та не перестали існувати, що виправдовує подальше тримання обвинуваченої ОСОБА_11 під вартою. На теперішній час продовжує місце існування встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_11 може переховуватися від суду (пункт 1 ст. 177 КПК України), оскільки вона обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких правопорушень, у зв`язку із чим може спробувати переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. На теперішній час остання у офіційно у шлюбі не перебуває, неповнолітніх осіб, за якими необхідний нагляд, на утриманні немає, що свідчить про відсутність перешкод залишити їй місце свого мешкання. Крім того, остання за місцем реєстрації не мешкає. Відповідно до даних органів фіскальної служби ОСОБА_11 за період 2013-2015 років дохід від підприємницької діяльності не отримувала, а відповідно до наданих адвокатом документів останній раз сплачувала єдиний податок як приватний підприємець у 2008 році. Також, про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, щопід час досудового розслідування до слідчого надійшли заяви від імені потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_7 про те, що під час проведення слідчих дій за участю їх та ОСОБА_11 в установі виконання покарань № 27 остання у присутності слідчого та свого адвоката вела себе відносно потерпілих агресивно, виказувала принизливі репліки, погрожувала, принижувала їх чоловічу гідність, здійснюючи на них психологічний тиск. Тому інший, більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_11 застосувати неможливо, оскільки це не забезпечить виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

В судовому засіданні захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_11 , заявив клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченій на домашній арешт в нічний час. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачена має постійне місце як реєстрації, так і проживання, проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_14 , який є інвалідом ІІ групи, на утриманні має доньку - ОСОБА_15 , яка є студенткою денного факультету навчання Харківського інституту ПрАТ «Міжнародна академія управління персоналом» та не має самостійного заробітку, також має на утриманні мати- пенсіонерку ОСОБА_16 . Обвинувачена ОСОБА_11 є фізичною особо підприємцем, не судима, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, має незадовільний стан здоров`я. Щодо визнання нею своєї вини це є її особистою думкою. Крім того, вона намагалась відшкодувати шкоду потерпілому ОСОБА_7 , але останній перераховані на його ім`я кошти не отримує. ОСОБА_11 не є державним службовцем, тому справа не несе суспільного інтересу. Вона не має наміру переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а заяви потерпілого ОСОБА_7 щодо погрожувань з боку обвинуваченої є голослівними. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника, просила тримання під вартою замінити на домашній арешт.

Представники потерпілих клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої підтримали, просили відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного захисту.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні наполягав на продовженні строку тримання під вартою щодо обвинуваченої, посилаючись на те, що з боку чоловіка обвинуваченої ОСОБА_11 надходили погрози на його адресу та на адресу його сім`ї, в зв`язку з чим він вимушений був змінити місце свого проживання.
Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів приймає до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

ОСОБА_11 підозрюється у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, суду не надані відомості щодо її постійного джерела доходу. Обставини, в яких підозрюється ОСОБА_11 , її особистість підтверджують наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою ухилення від відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, які в судовому засіданні на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, не допитані.

Колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду по кримінальному провадженню, а тому вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2017 р. обвинуваченій ОСОБА_11 встановлено заставу у сумі 1040000 гривень з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків до сплину терміну тримання під вартою, яка для обвинуваченої не є завідомо непомірною.
Доводи сторони захисту стосовно доцільності застосування до обвинуваченої ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем її проживання є безпідставними. Посилання на наявність у підозрюваної незадовільного стану здоров`я, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких даних про неможливість перебування ОСОБА_11 під вартою, за станом здоров`я, суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів оцінює доводи сторони обвинувачення та сторони захисту у сукупності зі всіма обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_11 , разом з тим про відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченій запобіжного заходу, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде спрямованим на забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, хоча і шляхом певного обмеження її особистих прав.

Представник власника майна ОСОБА_12 звернулась з клопотанням про виправлення описки в ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2018р. у справі №646/1545/18, замінивши слово «літ. «З-1» на «літ. «Э-1», а також про роз`яснення зазначеної ухвали в частині опису майна, з якого знімається арешт.

Згідно зі ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2018 р. скасовано арешт на нежитлові будівлі літ. «Л-2» та літ. «З-1», що розташовані за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2015 р.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, враховуючи, що допущена неточність очевидна, виправлення її не стосується суті ухвали, тому вважає за можливе виправити описку.
Що стосується заяви про роз`яснення ухвали суду, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, оскільки таке клопотання фактично є вимогою про ухвалення додаткового рішення у справі, пов`язане з його виконанням, в якому прийнято відповідне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 196, 205, 331 КПК України,

у х в а л и л а:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 13.10.2018 р. включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Задовольнити клопотання ОСОБА_12 про виправлення описки.

Виправити описку у тексті та в резолютивній частині ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2018 р., а саме замість «літ. «З-1»» вказати вірно «літ. ««Э-1»».

У задоволенні клопотання про роз`яснення ухвали відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3