У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2018 Справа №607/12650/18

Провадження № 1-кс/607/6098/2018

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого прокурора групи прокурорів прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козова, Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
Cтарший прокурор групи прокурорів прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000050 від 09.02.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 30 днів із застосуванням електронного засобу контролю та з обмеженням права покидати без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора чи суду місце постійного проживання цілодобово, також просив покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 або іншого слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду закордон.

06.07.2018 року старшим прокурором групи прокурорів прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 подано до суду зміни до клопотання про продовження строку домашнього арешту, в якому останній просить розглянути раніше подане клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , з врахуванням ухвали апеляційного суду Львівської області та продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 30 днів із забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, та обов`язки покладені на нього.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали з мотивів, наведених у ньому та просять його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просять в задоволенні клопотання відмовити. Окрім того, просять суд застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судовому засіданні надали суду пояснення щодо обстави загибелі їх сина ОСОБА_11 . Вказують на те, що зібраними матеріалами кримінального провадження №0000050 в повній мірі доводиться вина ОСОБА_4 та інших у скоєнні злочину.

Перевіривши надані матеріали, клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурорів, підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим в клопотанні зазначено, що слідчим відділом прокуратури Тернопільської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.02.2017 року за підозрою працівників Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 154 о/с від 10.06.2016, працюючи на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі УПП у Львівській області ДПП НП України) маючи спеціальне звання - лейтенант поліції, здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, та в силу ст.ст. 3, 7, 18, Закону України Про Національну поліцію (надалі - Закон) № 580-VIII від 02.07.2015, маючи обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини, а згідно вимог ст. 23 Закону володіючи повноваженнями здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та, на підставі положень Розділу 5 Закону, будучи наділеним правом на застосування поліцейських превентивних заходів та заходів примусу, 09.02.2018, перебуваючи на службі та при виконанні службових обов`язків, діючи у групі із співробітниками працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_13 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 умисно перевищив свої службові повноваження тобто вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями та спричинило тяжкі наслідки за наступних обставин.
Так, ОСОБА_12 з 17.00 год. 08.02.2018 заступив на службу у складі екіпажу Т1, що входить до так званої тактичної групи УПП у Львівській області ДПП НП України, згідно розстановки сил та засобів тактичної групи УПП у Львівській області ДПП НП України, затвердженого заступником начальника начальником ВЧС УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, спільно із ОСОБА_4 (керівник групи та екіпажу), ОСОБА_17 і ОСОБА_13
09.02.2018, близько 00.30 год., екіпаж Т1 на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також екіпаж цієї ж так званої тактичної групи Т2, до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_18 (керівник екіпажу), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ Магнус, після чого усі вказані працівники поліції спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад Національна лотерея, що розташований по вул. Куліша, 4, у м. Львові. При цьому усі працівники поліції були одягнені у форменний одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби.
Зайшовши до вказаного закладу, не повідомивши його адміністрацію, а також присутніх у закладі осіб, про проведення у його приміщенні поліцейських заходів, ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , розійшлися по залу та всупереч положенням ч. 2 ст. 30 Закону, не здійснюючи при зазначених обставинах діяльності по охороні прав і свобод людини, запобіганню загрозам публічній безпеці і порядку, чи припиненню їх порушення, а також всупереч положенням ч. 2 ст. 34 цього ж Закону, не володіючи будь-якими, а тим більше достатніми, підставами вважати, що особи, які перебувають у закладі Національна лотерея, мають при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю таких осіб або інших осіб, тобто явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходились у приміщенні.
При цьому, ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_11 , який перебував за лотерейним терміналом, та, всупереч положенням ч. 2 ст. 30 і ч. 2 ст. 34 Закону, повідомив останнього, що проведе його поверхневу перевірку, при цьому, порушуючи положення ч. 2 ст. 31 Закону, а саме - не довівши до відома ОСОБА_11 про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не проінформувавши його про нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
Порушуючи вказані вище положення Закону та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 добровільно викласти наявні у нього речі, після чого останній, незважаючи на незаконність вимоги працівника поліції, добровільно виклав речі, які перебували у його кишенях на стіл лотерейного терміналу.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_12 , всупереч положенням ч. 1 ст. 34 Закону, розпочав промацувати верхній одяг ОСОБА_11 з внутрішньої сторони, чим фактично розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав, після чого ОСОБА_12 , зауваживши, що останній своєю рукою кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_11 та діючи на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_11 та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону ОСОБА_12 у групі осіб з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 незаконно застосували до ОСОБА_11 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування, передбачений ч. 1 ст. 43 Закону, а саме не попередивши заздалегідь ОСОБА_11 про свої наміри.
Так, ОСОБА_12 , руками утримував ОСОБА_11 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_11 , які супроводжувались насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_12 утримувати ОСОБА_11 , а ОСОБА_13 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_11 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_12 утримував його за шию лівою рукою зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_13 схопив ОСОБА_11 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосовувати до ОСОБА_11 фізичну силу, а фактично вчиняючи щодо ОСОБА_11 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 і ОСОБА_13 утримували ОСОБА_11 за руки та одяг, а ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , приєднавшись до вказаних незаконних дій, почали викручувати руки ОСОБА_11 за спину, після чого повалили його на землю.
Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, що супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_11 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший розвиток у нього механічної асфіксії.
Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_11 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_11 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_11 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 утримували ОСОБА_11 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості самодопомоги тобто самостійно вийняти сторонній предмет із ротової порожнини.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, супроводжуючи їх насильством, незважаючи на усвідомлення факту погіршення стану здоров`я ОСОБА_11 та необхідність надання йому невідкладної та своєчасної медичної допомоги, про що працівників поліції також повідомив і невстановлений досудовим розслідуванням відвідувач закладу Національна лотерея, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 одразу припідняли ОСОБА_11 від підлоги та кинули його знову на неї, а ОСОБА_15 вдарив його кулаком у спину, тим самим своїми діями спричинивши йому фізичний біль.
При вказаних обставинах, враховуючи розвиток механічної асфіксії від стороннього предмету, який потрапив у його дихальні шляхи, а також спричиненого фізичного болю, ОСОБА_11 почав видавати звуки крику та плачу, з порушеннями артикуляції мови та тембру і тональності голосу, однак працівниками поліції, незважаючи на явну загрозу здоров`ю ОСОБА_11 , будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_11 не розпочато, натомість, всупереч положенням ст. 45 Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, а саме вийняти сторонній предмет, який перекривав його дихальні шляхи, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не маючи на те, законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_11 одноразові пластикові засоби стримуючої дії, чим позбавили його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя.
У подальшому, до ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 , котрі також усвідомлювали наявну загрозу життю ОСОБА_11 , однак приєднались до дій по утриманню останнього, чим продовжили позбавлення його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя, хоча внаслідок своїх рухів у подальшому ОСОБА_11 зміг вивільнити свої руки та міг самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих прав і повноважень та супроводжувались насильством, усвідомлюючи явну загрозу здоров`ю ОСОБА_11 та необхідність надання йому невідкладної медичної допомоги, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли передбачити смерть ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 , будь-яких дій до наданню допомоги ОСОБА_11 не вчинили, натомість безпідставно продовжували утримувати ОСОБА_11 , позбавляючи його можливості самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи, при цьому ОСОБА_14 повторно, всупереч положенням ст. 45 Закону, застосовано до ОСОБА_11 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.
Внаслідок описаних незаконних насильницьких дій ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 по безпідставному застосуванню фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_11 , позбавленню його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили за межі наданих працівникам поліції прав і повноважень, спричинено смерть ОСОБА_11 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом - прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані, що завдало матеріальної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, пов`язану з організацією поховання ОСОБА_11 та відповідних витрат на це в сумі 221990 грн., що більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та згідно п. 4 примітки до ст. 364 КК України вважається тяжкими наслідками.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, які спричинили тяжкі наслідки, вчинених у групі осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КК України.
Крім того, інспектор взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_12 з 17.00 год. 08.02.2018 заступив на службу у складі екіпажу Т1, що входить до так званої тактичної групи УПП у Львівській області ДПП НП України, функціонування якої не регламентоване жодними нормативно-правовими актами, спільно із ОСОБА_4 (керівник групи та екіпажу), ОСОБА_17 і ОСОБА_13
09.02.2018, близько 00.30 год., екіпаж Т1 на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також екіпаж цієї ж так званої тактичної групи Т2, до складу якого входили працівники УПП у Львівській області ДПП НП України ОСОБА_18 (керівник екіпажу), ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , на службовому автомобілі поліції марки «Mitsubishi Outlender», реєстраційний номер НОМЕР_2 прибули у центральну частину міста Львова до ТЦ Магнус, після чого усі вказані працівники поліції спільно, без будь-якої видимої службової необхідності, не отримавши жодної заяви чи повідомлення про вчинені, або такі що готуються, правопорушення, або вказівки керівництва, спільно прийняли рішення зайти в заклад Національна лотерея, що розташований по вул. Куліша, 4, у м. Львові. При цьому усі працівники поліції були одягнені у форменний одяг, мали при собі табельну вогнепальну зброю та спецзасоби.
Зайшовши до вказаного закладу, не повідомивши його адміністрацію, а також присутніх у закладі осіб, про проведення у його приміщенні поліцейських заходів, ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 , розійшлися по залу та всупереч положенням ч. 2 ст. 30 Закону, не здійснюючи при зазначених обставинах діяльності по охороні прав і свобод людини, запобіганню загрозам публічній безпеці і порядку, чи припиненню їх порушення, а також всупереч положенням ч. 2 ст. 34 цього ж Закону, не володіючи будь-якими, а тим більше достатніми, підставами вважати, що особи, які перебувають у закладі Національна лотерея, мають при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю таких осіб або інших осіб, тобто явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, розпочали проводити поверхневу перевірку окремих осіб, які знаходились у приміщенні.
При цьому, ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_11 , який перебував за лотерейним терміналом, та, всупереч положенням ч. 2 ст. 30 і ч. 2 ст. 34 Закону, повідомив останнього, що проведе його поверхневу перевірку, при цьому, порушуючи положення ч. 2 ст. 31 Закону, а саме - не довівши до відома ОСОБА_11 про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не проінформувавши його про нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
Порушуючи вказані вище положення Закону та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 добровільно викласти наявні у нього речі, після чого останній, незважаючи на незаконність вимоги працівника поліції, добровільно виклав речі, які перебували у його кишенях на стіл лотерейного терміналу.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, ОСОБА_12 , всупереч положенням ч. 1 ст. 34 Закону, розпочав промацувати верхній одяг ОСОБА_11 з внутрішньої сторони, чим фактично розпочав проводити його особистий обшук, не будучи особою уповноваженою проводити обшук і не маючи на те будь-яких законних підстав, після чого ОСОБА_12 , зауваживши, що останній своєю рукою кинув собі до рота предмет, який до того перебував у лівій внутрішній кишені його куртки, обурившись такою поведінкою ОСОБА_11 та діючи на ґрунті раптового виниклого неприязного ставлення до ОСОБА_11 та продовжуючи дії, що явно виходили за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.44, ч.3 ст.45 Закону ОСОБА_12 у групі осіб з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 незаконно застосували до ОСОБА_11 фізичну силу, порушуючи при цьому порядок її застосування, передбачений ч. 1 ст. 43 Закону, а саме не попередивши заздалегідь ОСОБА_11 про свої наміри.
Так, ОСОБА_12 , руками утримував ОСОБА_11 за капюшон куртки та ліву руку, після чого до його незаконних дій стосовно ОСОБА_11 , які супроводжувались насильством, приєднались інші працівники поліції, зокрема ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_12 утримувати ОСОБА_11 , а ОСОБА_13 з метою подолання нібито опору потерпілого, перевищуючи свої службові повноваження, умисно наніс удар ОСОБА_11 правою рукою в грудну клітку, від чого останній почав падати, однак ОСОБА_12 утримував його за шию лівою рукою зігнутою у лікті, після чого ОСОБА_13 схопив ОСОБА_11 за голову, намагаючись підняти його обличчя вгору. У подальшому, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, продовжуючи безпідставно і незаконно застосовувати до ОСОБА_11 фізичну силу, а фактично вчиняючи щодо ОСОБА_11 незаконні насильницькі дії, ОСОБА_12 , ОСОБА_4 і ОСОБА_13 утримували ОСОБА_11 за руки та одяг, а ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , приєднавшись до вказаних незаконних дій, почали викручувати руки ОСОБА_11 за спину, після чого повалили його на землю.
Внаслідок описаних дій вказаних вище працівників поліції, що супроводжувалися насильством, що завдало потерпілому фізичну біль та страждання предмет, який перебував у порожнині рота ОСОБА_11 , перемістився до його дихальних шляхів, що спричинило подальший розвиток у нього механічної асфіксії.
Надалі, незважаючи на те, що ОСОБА_11 перебував на підлозі у безпорадному та знерухомленому стані, а працівникам поліції було достовірно відомо про погіршення самопочуття ОСОБА_11 та перебування у його ротовій порожнині стороннього предмета, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли їх передбачити, а саме спричинення шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_11 , перевищуючи свої службові повноваження та продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 утримували ОСОБА_11 у лежачому положенні, який на той час перебував при свідомості, чим позбавили його можливості самодопомоги тобто самостійно вийняти сторонній предмет із ротової порожнини.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих їм прав та повноважень, супроводжуючи їх насильством, незважаючи на усвідомлення факту погіршення стану здоров`я ОСОБА_11 та необхідність надання йому невідкладної та своєчасної медичної допомоги, про що працівників поліції також повідомив і невстановлений досудовим розслідуванням відвідувач закладу Національна лотерея, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 одразу припідняли ОСОБА_11 від підлоги та кинули його знову на неї, а ОСОБА_15 вдарив його кулаком у спину, тим самим своїми діями спричиняючи йому фізичний біль.
При вказаних обставинах, враховуючи розвиток механічної асфіксії від стороннього предмету, який потрапив у його дихальні шляхи, а також спричиненого фізичного болю, ОСОБА_11 почав видавати звуки крику та плачу, з порушеннями артикуляції мови та тембру і тональності голосу, однак працівниками поліції, незважаючи на явну загрозу здоров`ю ОСОБА_11 , будь-яких дій щодо надання йому медичної допомоги ОСОБА_11 не розпочато, натомість, всупереч положенням ст. 45 Закону, незважаючи на те, що останній намагався вчинити дії по самодопомозі, а саме вийняти сторонній предмет, який перекривав його дихальні шляхи, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не маючи на те, законних підстав, застосували спеціальний засіб, а саме одягнули на руки ОСОБА_11 одноразові пластикові засоби стримуючої дії, чим позбавили його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя.
У подальшому, до ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 , котрі також усвідомлювали наявну загрозу життю ОСОБА_11 , однак приєднались до дій по утриманню останнього, чим продовжили позбавлення його можливості самостійно вжити заходів до врятування свого життя, хоча внаслідок своїх рухів у подальшому ОСОБА_11 зміг вивільнити свої руки та міг самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи.
Продовжуючи свої незаконні дії, які явно виходили за межі наданих прав і повноважень та супроводжувались насильством, усвідомлюючи явну загрозу здоров`ю ОСОБА_11 та необхідність надання йому невідкладної медичної допомоги, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в даному випадку повинні були і могли передбачити смерть ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 , будь-яких дій до наданню допомоги ОСОБА_11 не вчинили, натомість безпідставно продовжували утримувати ОСОБА_11 , позбавляючи його можливості самостійно позбавитися від стороннього предмета, який закривав його дихальні шляхи, при цьому ОСОБА_14 повторно, всупереч положенням ст. 45 Закону, застосовано до ОСОБА_11 одноразові пластикові засоби стримуючої дії.
Внаслідок описаних незаконних насильницьких дій ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 і ОСОБА_14 по безпідставному застосуванню фізичної сили та спецзасобу до ОСОБА_11 , позбавленню його можливості надати собі самодопомогу та звільнити дихальні шляхи від стороннього предмету, які явно виходили за межі наданих працівникам поліції прав і повноважень, спричинено смерть ОСОБА_11 внаслідок механічної обтураційної асфіксії від закриття просвіту дихальних шляхів стороннім предметом - прозорим поліетиленовим пакетом у зім`ятому стані.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вбивстві через необережність, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
07 травня 2018 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.05.2018 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого з відповідними покладеними на підозрюваного обов`язками закінчується 08.07.2018 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17.05.2018 року, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., також покладено на останнього обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_20 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Постановою першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_21 від 06.07.2018 року строк досудового розслідування продовжено до 07.08.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 119 КК України, та підозра у їх вчиненні підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами, та поясненнями потерпілих.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він одружений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Вирішуючи дане клопотання, слідчим суддею враховується те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, в яких він підозрюється, може переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у

кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому зважаючи на санкції статтей, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може ухилятися від слідства і суду, та те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу, обраного до підозрюваного ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17.05.2018 року.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких був вчинений злочин і які встановленні під час розгляду клопотання, та те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з відповідними покладеними на підозрюваного обов`язками, закінчується 08.07.2018 року, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом вважаю, що в даному випадку при доведеності прокурором обґрунтованості клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід клопотання прокурора задоволити частково, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, від 08.05.2018 року, на підозрюваного ОСОБА_4 було покладено наступні обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_20 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17.05.2018 року, ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., також покладено на останнього обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_20 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності таких); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
З огляду на вказане, у частині вимог клопотання та зміни до клопотання про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також покладення на підозрюваного обов`язків: прибувати до слідчого в ОВС СВ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 ; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово, слід відмовити, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 17.05.2018 року на підозрюваного ОСОБА_4 вказані обов`язки не покладалися, тому суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо продовження строку їх дії.

Саме такий, а не менш суворий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим клопотання підозрюваного та його захисника до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотань захисника та підозрюваного про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - відмовити.

Клопотання старшого прокурора групи прокурорів прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., та покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: - прибувати слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; - утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, іншими підозрюваними та працівниками управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; - здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії ухвали встановити до 06 серпня 2018 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 11 липня 2018 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1