Дата документу 05.07.2018 Справа № 554/5016/18
Справа 554/5016/18
У Х В А Л А
Іменем України

05 липня 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно ,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що у провадженні ВРЗСТ СУ ГУ НП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000366 від 27.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 27.06.2018 близько 09-ї години 00 хвилин по автодорозі Київ Харків Довжанський в межах с. Супрунівка Полтавського району від м. Київ у напрямку м. Полтава рухався автомобіль ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в районі АЗС «АВІАС» допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 (вантажний молоко цистерна) д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 загинув на місці пригоди, водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

27.06.2018 СУ ГУНП в Полтавській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

27.06.2018 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та автомобілів ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 і ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 д.н.з. НОМЕР_2 були виявлені технічні пошкодження, що утворилися в результаті контактної взаємодії вказаних транспортних засобів. За результатами огляду 27.06.2018 автомобілі ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 і ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 д.н.з. НОМЕР_2 були вилучені і поміщені для подальшого зберігання на майданчик ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_1 .

28.06.2018 слідчим винесено постанову про визнання автомобілів ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 і ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 д.н.з. НОМЕР_2 речовими доказами у кримінальному провадженні №0000366.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. В свою чергу, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно п.п. 1, 4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У ч. 3 ст.170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 173 КПК України, тобто воно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні або за рахунок якого може бути відшкодовано шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

В даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати автомобіль ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , прож.: Полтавська обл., Лохвицький р-н. с. Сенча, речовим доказом, який може бути використано як речовий доказ.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження слідової інформації та загалом речового доказу, необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, у т.ч. шляхом можливих відповідних судових експертиз, у т.ч. експертизи технічного стану транспортного засобу для встановлення об`єктивних обставин, за яких сталося випадіння пасажира з салону транспортного засобу під час його руху, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля ВАЗ 2109 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 , вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), є потреба в накладенні арешту на майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити пояснення надав аналогічно викладеним в клопотанні.

Власниця майна в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює до частково задоволення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що подальше обмеження власника у користуванні майном є безпідставним, у зв`язку з чим, заходи забезпечення кримінального провадження слід частково задовольнити, а саме у достатньому обємі, який би не суперечив інтересам власника майна і досудового розслідування, у зв`язку з чим, слід заборонити відчуження автомобіля, передавши його на відповідальне зберігання власнику.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_4 , прож.: Полтавська обл., Решетилівський р-н, с. Плоске, з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт, без погодження зі слідчим або прокурором.

Автомобіль ГАЗ 3302-14 СПГ АЦПТ 2.1 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_4 передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09.07.2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1