Справа № 338/752/18
Провадження № 11-сс/779/228/2018
Категорія ст.183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду від 03.07.2018 року необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що встановлення слідчим суддею розміру застави 50 прожиткових мінімумів, що становить 88 100 гривень є необґрунтованим та суперечить нормам чинного кримінально процесуального закону. Підозрюваний ОСОБА_9 на даний час немає постійного місця роботи, позитивно характеризується по місцю проживання, має стійкі соціальні зв`язки, а саме доньку та сина, які ніде не працюють та не мають постійних доходів.

Просить ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 03.07.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Постановити нову ухвалу, у якій визначити розмір застави в межах 20 прожиткових мінімумів (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2018 року клопотання задоволено. Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів до 31 серпня 2018 року включно із утриманням його в Івано Франківській установі виконання покарання №12.

Розмір застави визначено 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і від його імені іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитних рахунок Богородчанського районного суду Івано Франківської області.

Слідчим суддею встановлено, що 01.07.2018 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_9 з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі марки «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), приїхав в АДРЕСА_2 до території господарства ОСОБА_10 .

Зайшовши на територію вищевказаного домогосподарства, з метою вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_9 переконався, що господарі відсутні в житловому будинку та за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заздалегідь підготувавши та взявши із собою знаряддя та засоби для відчинення дверей та проникнення до житлового будинку, виліз на балкон будинку, де намагався відчинити двері та проникнути в середину житлового будинку для вчинення крадіжки чужого майна.

Однак, виявивши що потерпіла знаходиться в середині будинку, втік з місця події не довівши свої злочинні наміри до завершення та не вчинивши усіх дій, які він вважав необхідними, для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необгрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим СВ Богородчанського ВП ГУ НП в Івано Франківській області, ОСОБА_11 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 01.07.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України.

01 липня 2018 року ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.07.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України.

03 липня 2018 року старший слідчий СВ Богородчанського ВП ГУ НП в Івано Франківській області, ОСОБА_11 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернувся до Богородчанського районного суду Івано Франківської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду Івано Франківської області 03 липня 2018 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_9 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ст. 9 ч. 5 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що слідчим суддею незаконно та необґрунтовано визначено розмір застави в сумі 88 100 гривень, оскільки не враховано те, що підозрюваний ніде не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, а саме двоє дітей, які також ніде не працевлаштовані, на думку колегії суддів є безпідставними так як слідчим суддею вирішуючи дане клопотання було враховано, дані що характеризують особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я та майновий стан.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідно до вимог КПК України законно застосував запобіжний захід тримання під вартою, та визначив розмір застави, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України та ст. 182 ч.5 КПК України.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Також, апеляційним судом не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки воно відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4