АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/811/18 Справа № 199/4442/18 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу та доповнення до неї захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру в тому, що він разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою,приблизно о 21годині 14.06.2018р. знаходячись у маршрутному таксі № 25, яке слідувало до ж/м Фрунзенський у м. Дніпрі, побачили раніше їм не знайомого ОСОБА_8 , та коли вони вийшли із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту, розташованій біля школи № 134, біля будинку № 19 по вул. Шолохова у м. Дніпро, прослідували за потерпілим, та наздогнавши його, діючи умисно, злагоджено між собою, за попередньою змовою группою осіб, невстановлена в ході досудового розслідування особа, підійшовши ззаду до потерпілого, потяг його за лікоть лівої руки назад. Коли потерпілий повернувся, та вказана особа нанесла йому один удар рукою в область голови, та декілька ударів в область затилку. Від цього потерпілий впав на землю. В цей час, ОСОБА_6 , наніс потерпілому декілька ударів рукою в область голови, та з правого карману штанів, відкрито викрав належний йому мобільний телефон «Lenovo K10a40», вартістю 2000 грн.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 18.08.2018 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що додані до клопотання матеріали свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, і вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї:

- захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів психологічного та фізичного впливу на ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на те, що фактично його підзахисний був затриманий о 7 години 20 червня 2018 року.

Вважає, що, при затриманні ОСОБА_6 , уповноваженою особою, зокрема начальником СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_10 , допущено порушення вимог параграфа 2 глави 18 КПК України, а саме проведено затримання особи без наявності будь-яких підстав, передбачених ч.1.ст. 208 КПК України.

Вважає, є очевидним, що з моменту виникнення підстав для затримання ОСОБА_6 відповідно до ст. 208 КПК України, тобто вчинення злочину, який був вчинений за ч.2 ст. 186 КК України, пройшов тривалий час, та у слідчого не було жодних підстав для його затримання без ухвали слідчого судді, а також і для тримання його під вартою, оскільки ОСОБА_6 не був затриманий безпосередньо після вчинення злочину.

На його думку, за час перебування ОСОБА_6 в приміщенні АНД ВП, співробітники СКР застосовуючи до нього фізичне насильство, змусили його зізнатися в скоєнні викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_11 , по даному кримінальному провадженню.

Вважає, що суд відступив від принципу індивідуального підходу до вирішення питання стосовно обрання запобіжного заходу щодо його підзахисного. Сама по собі тяжкість злочину на його думку не може бути безумовною підставою для застосування найбільш сурової запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на його думку, також не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно вимог ст.. 177 КПК України,застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд дотримався вказаних вимог Закону. Суд першої інстанції обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене виключно покарання на строк від 4 до 6 років позбавлення волі. Тому, ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Потерпілий, як видно з наявних матеріалів, вказав на ОСОБА_6 , як на особу, що скоїла вказане правопорушення, відносно нього. Врахував районний суд і дані щодо особи підозрюваного.

Що стосується інших доводів адвоката то вони підлягають оцінці та перевірці в ході розгляду справи по суті, що є завданням послідуючих стадій кримінального провадження.

Ухвала районного суду за своїм змістом є належно вмотивованою обґрунтованою, та законною .

Отже підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката не вбачається.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2018 року, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: