Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/65/18-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

03 січня 2018 року, об 05 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшовши до вікна приміщення старостинського округу Олевської об`єднаної територіальної громади Житомирської області, що розташований в с.Зольня по вул.Морозова, 2 Олевського району Житомирської області, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, за допомогою сокири, і прикладенням фізичних зусиль, пошкодивши віконне шкло, проник до середини зазначеного приміщення старостинського округу та намагався викрасти майно, яке належить Олевській об`єднаній територіальній громаді Житомирської області, а саме - комп`ютерну техніку, до якої входить: монітор, системний блок, клавіатура та комп`ютерна мишка, однак кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був викритий і затриманий В.о.старости старостинського округу Олевської об`єднаної територіальної громади Житомирської області ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання підтвердивши те, що дійсно він вчинив зазначене кримінальне правопорушення за обставин, які наведені у обвинувальному акті. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються, вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього сурового виду і міри кримінального покарання.
Представник потерпілої сторони, юридичної особи - старостинського округу Олевської об`єднаної територіальної громади Житомирської області, яка діє на підставі довіреності № 287 від 02.02.2018 року ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву щодо розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, (а.с.13). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , у відсутності представника потерпілої сторони ОСОБА_5 , на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правільне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчиненого проти власності, що виразилося у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, його вік, по місцю реєстрації і проживання характеризується з негативної сторони, проте визнав свою винність у судовому засіданні, надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, а також разом із конкретними обставинами кримінального провадження, що викладені вище, відсутністю претензій зі сторони потерпілого юридичної особи: Олевської об`єднаної територіальної громади Житомирської області, оскільки викрадене майно повернуто обвинуваченим потерпілій стороні, і думки представника юридичної особи, щодо застосування кримінального покарання за вчинене, думки процесуального прокурора, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, і врахувуючи вказані вище пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, та в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності і на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.8, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 42, 55, 95, 100, 179, 314-318, 325, 337, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 15, 50, 51, 63, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.185 КК України суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню № 287/65/18-к, які відповідно до постанови слідчого СВ Олевського ВП ОСОБА_6 , «Про визнання об`єктів вилучених під час огляду місця пригоди речовими доказами» від 18.01.2018 року перебувають на зберіганні у відділенні поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме: одну сокиру та один металевий лом обернути в дохід держави;
До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1