У Х В А Л А

18 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0003859 від 27.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Слідчий Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на ноутбук марки «Asus x541NA-GO10» (S/N: H8N0GR026146336), який було вилучено 12.07.2018 року у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краскіно, Приморського краю, Хасанського р-ну., Росія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та позбавити останнього можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що до Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_7 про те, що в період часу з 17 год. 30 хв. 26 червня 2018 року по 09 год. 00 хв. 27 червня 2018 року, невідома особа, шляхом підбору ключа до вхідних дверей офісу № НОМЕР_1 , орендованого потерпілою ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проникла всередину, звідки таємно викрала належне останній майно, а саме: два ноутбуки марки Asus x541NA-GO10 (S/N: H6N0GR04A02626F та H8N0GR026146336) та грошові кошти в сумі 20 000 грн.
12.07.2018 року у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 11 липня 2018 року (справа №569/12810/18) у приміщенні магазину «Комісійний магазин», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_6 , було вилучено викрадений у потерпілої ноутбук марки «Asus x541NA-GO10» (S/N: H8N0GR026146336).

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення, оскільки воно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити та накласти арешт на ноутбук марки «Asus x541NA-GO10» (S/N: H8N0GR026146336).

Власник майна ОСОБА_4 просила у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Вказала, що ноутбук марки «Asus x541NA-GO10» (S/N: H8N0GR026146336) є її власністю, необхідний їй для особистого користування. Пояснила, що необхідності його вилучати немає, при вимозі вона надасть його слідчому для проведення експертизи.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Розглянувши клопотання, заслухавши слідчого, власника майна, дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступного висновку.
Рівненським відділом поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003859 від 27.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області за №569/12810/18 від 11.07.2018 року у кримінальному провадженні за №0003859 надано дозвіл на відшукання вищевказаного ноутбука марки "Асус".
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних сводоб гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні по Справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) від 02.04.2014 року, в п. 167 зазначається, що :
".. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним..."
У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів, власником ноутбука марки «Asus x541NA-GO10» (S/N: H8N0GR026146336) є ОСОБА_4 .

Місцезнаходження ноутбука у його власника не зашкодить досудовому розслідуванню та проведенню інших процесуальних дій, накладення на нього арешту не буде співрозмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження.
Оскільки підстав для накладення арешту на ноутбук слідчим не доведено, у задоволенні клопотання суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження за №0003859 від 27.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1