Справа № 738/1309/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1135/2017
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348, за апеляційною скаргою прокурора Менської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого:

вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2013 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 17 листопада 2016 року звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 29 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним за ст. 185 ч. 2 КК України та призначено йому покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2013 року і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу його затримання.

До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зобов`язано ОСОБА_7 не залишати без дозволу суду житло за місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року кримінальне провадження №0000348, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України - закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Кримінальне провадження №0000348, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України - закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, останній раз 14 листопада 2013 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, будучи 25 листопада 2016 року умовно-достроково звільненим відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 17 листопада 2016 року на невідбутий строк 7 місяців 29 днів позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини.

12 липня 2017 року близько 15 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території господарства по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , повторно, умисно, таємно шляхом вільного доступу скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 2500 грн., які знаходилися в жіночій сумочці ОСОБА_9 , чим заподіяв їй матеріального збитку на вказану суму.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність вини, просив вирок стосовно ОСОБА_7 змінити, виключити обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину, як рецидив злочинів.

Вказує, що оскільки ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року кримінальне провадження №0000348, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст. 125 КК України провадження закрите, тому судом першої інстанції помилково вказана обтяжуюча обставина рецидив злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» звернув увагу судів на те, що пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Якщо має місце сукупність злочинів, для одного з яких рецидив утворює повторність, що передбачена як ознака цього злочину, яка впливає на його кваліфікацію, а для іншого рецидив злочинів такої ознаки не утворює, то при призначенні покарання за інший злочин суд може врахувати рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання. При цьому в мотивувальній частині вироку суд повинен зазначити, за який конкретно злочин призначається покарання з урахуванням цієї обставини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті, який було направлено на розгляд до Менського районного суду, було зазначено обтяжуючу покарання обставину, як рецидив злочинів лише стосовно вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою Менського районного суду від 13.10.2017 кримінальне провадження в цій частині закрито судом у зв`язку з відмовами потерпілих від обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, однак лише за корисливі злочини. Обвинувачення висунуте йому досудовим розслідуванням знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинено повторно.

За таких обставин з вироку суду необхідно виключити обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину, як рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність змінити вирок.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Менської місцевої прокуратури задовольнити.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обтяжуючу обставину рецидив злочину.

В іншій частині зазначений вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сиди з сосен ту її проголошення, та може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4