Справа № 164/253/18
п/с 1-кп/164/53/2018
Категорія: 37
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000043 від 24 січня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 навесні 2017 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, в смт. Маневичі Волинської області, перебуваючи в гаражному приміщенні за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , у старих меблях, які належали його покійним батькам, виявив вибухову речовину - бездимний одноосновний порох, загальною масою 83.52 гр. В подальшому, не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , шляхом привласнення, незаконно придбав дану вибухову речовину та, попередньо зібравши її у окремий пакет з полімерного матеріалу, переніс її до свого житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, де зберігав на полиці шафи в коридорі.

29 грудня 2017 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , вказаний пакет з полімерного матеріалу із сипучою речовиною сірого кольору було виявлено та вилучено.

Згідно висновку експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху № 20 від 19 січня 2018 року вилучена під час проведення обшуку в будинку ОСОБА_4 речовина має здатність до вибухового перетворення і являє собою вибухову речовину метальної дії - бездимний одноосновний порох.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як вчинення незаконного поводження з вибуховими речовинами, а саме: зберігання та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування 12 лютого 2018 року між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000043, та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, зобов`язувався співпрацювати з Маневицькою місцевою прокуратурою Волинської області та іншими правоохоронними органами у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з метою викриття та виявлення відомих йому правопорушень. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Речовий доказ: вибухову речовину, загальною масою 83.52 гр., слід конфіскувати в доход держави.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 98, 100, 110, 124, 126, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2018 року, укладену між прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000043 від 24 січня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в доход держави 429 (чотириста двадцять дев?ять) гривень судових витрат за проведення судової експертизи вибухових речовин і продуктів вибуху.

Речові докази: вибухову речовину, загальною масою 83.52 гр., - конфіскувати в доход держави.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1