Справа № 191/4644/17
Провадження № 1-кп/191/480/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002407 від 09 грудня 2017 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, не працюючого, розлученого, який має неповну середню освіту, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 185 КК України, за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2017 року, близько о 19.00 годин. ОСОБА_3 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .
Знаходячись біля вище вказаного домоволодіння ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, проник на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення, із застосуванням фізичної сили, викрав 10 ребер чавунного радіатору опалення.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 діючи умисно, завантажив викрадені ребра чавунного радіатору опалення на візок, який він за допомогою фізичної сили рук доставив до вказаної адреси, та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка становить 365,0 гри.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 06 грудня 2017 року , близько о 19.30 годин, ОСОБА_3 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .
Знаходячись біля вище вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, проник на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення, із застосуванням фізичної сили, повторно викрав 6 ребер чавунного радіатору опалення.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця. ОСОБА_3 , діючи умисно, завантажив викрадені ребра чавунного радіатору опалення на візок, який він за допомогою фізичної сили рук доставив до вказаної адреси, та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка становить 220,0 грн.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно 08 грудня 2017 року, близько о 20.30 годин, ОСОБА_3 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .
Знаходячись біля вище вказаного домоволодіння ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, проник на неогороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи за мету незаконне збагачення, із застосуванням фізичної сили, повторно викрав 10 ребер чавунного радіатору опалення.
Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, завантажив викрадені ребра чавунного радіатору опалення на візок, який він за допомогою фізичної сили рук доставив до вказаної адреси, та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка становить 365,0 грн.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні та заявлені позовні вимоги потерпілого визнав повністю, та пояснив, що дійсно викладені вище обставини мали місце 04.12.2017 року, о 19 годині 00 хвилин, 06.12.2017 року, о 19 годині 30 хвилин, 08.12.2017 року, о 20 годині 30 хвилин зазначивши, що в скоєному злочині щиро розкаюється, просить суд призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що йому працівники поліції повернули лише 5 ребер чавунного радіатора опалення, йому завдано матеріальну шкоду на суму 770 грн. та моральну шкоду на суму 3000, тому просить обвинуваченому призначити покарання відповідно до закону, з застосуванням ст. 75 КК України, позовні вимоги задовольнити повністю.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеня тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

Речові докази у справі 5 чавунних ребер батарей, які передано потерпілому ОСОБА_5 під розписку залишити у власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, 1167 ЦК України майнова, моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні слід задовольнити повністю як обґрунтований, складений відповідно до вимог закону та визнаний обвинуваченим.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 55, 61, 127, 128, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі,

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,

За ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 770 грн., та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Речові докази у справі 5 чавунних ребер батарей, які передано потерпілому ОСОБА_5 під розписку залишити у власності ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1