Справа № 462/2315/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір Львівської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.08.2010 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 28.08.2014 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, 23 травня 2017 року Самбірським міськрайонний судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України 2 р. обмеження волі, звільненого за ст.75,76 КК з іспитовим строком 1 рік.,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у квітні 2017 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи по вул. Городоцька,174 у м.Львові, біля приміського вокзалу, знайшов посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій на прізвище ОСОБА_5 , №33/24-П, видане 27.03.2013р., після чого забрав його собі. Через декілька днів, знаходячись біля приміського вокзалу, що по вул..Городоцька,174 у м.Львові, маючи намір на вчинення підроблення документів, маючи при собі вказане посвідчення, з метою підробки даного документа, ОСОБА_4 , самовільно вклеїв свою фотографію у вказане посвідчення з метою подальшого використання в громадському та приміському транспорті Львова та Львівської області. Крім того, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення реабілітованого та потерпілого від політичних репресій на прізвище ОСОБА_5 , №33/24-П, видане 27.03.2013 р., в якому вклеєна його фотографія є підроблене, з метою отримання безкоштовного проїзду в приміському транспорті Львівської області, з другої половини квітня 2017 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) по 2.05.2017 р. використовував вказане посвідчення шляхом пред`явлення його контролеру перонику на ст. Львів, що знаходиться у м.Львові по вул. Городоцькій, 174.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєння ним злочину, а саме, що дійсно він у квітні 2017 року на вокзалі знайшов посвідчення, що давало йому право на пільговий проїзд у транспорті та вклеїв свою фотографію. Він використовував посвідчення для пільгового проїзду, був зупинений контролером на приміському залізничному вокзалі м.Львова. У скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як підроблення посвідчення, яке видається установою , яка має право видавати такі посвідчення, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та як використання завідомо підробленого документа, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненог злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд вважає призначити покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України, враховуючи вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2017 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358 КК України , ч.4 ст.358 КК України , тапризначити покарання:
-за ч.1 ст.358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
-за ч.4 ст.358 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно призначити покаранняОСОБА_4 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 1 місяця обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1