Провадження № 1-кс/317/1141/2017
Справа № 317/3246/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001536, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2017 р., за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна.
Слідчий просить накласти арешт на майно, а саме:
рушницю «FABARM» № НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 ;
пістолет чорного кольору «UMAREX Mod. PYTHON cal.380 K» № НОМЕР_2 , пістолет сірого кольору з рукояткою чорного кольору «ME 38 Magnum 4.5 D» № НОМЕР_3 , вилучені у домоволодінні ОСОБА_5 , відомості про реєстрацію яких відсутні, з наступним зберіганням їх у Запорізькому РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, заборонити розпоряджатися або користуватися арештованим майном.
Клопотання мотивоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 жовтня 2017 року, приблизно о 23 год. 50 хв., ОСОБА_5 , знаходячись неподалік від кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_6 , викликаної сваркою та бійкою з останнім, маючи умисел на позбавлення останнього життя, здійснив постріл з невстановленої вогнепальної зброї в потиличну ділянку голови ОСОБА_6 , чим завдав останньому множинні вогнепальні дробові сліпі поранення голови з руйнуванням головного мозку, внаслідок чого настала смерть останнього.
15.12.2017 р. у період часу з 06 год. 10 хв. до 08 год. 19 хв. було проведено обшук житлового будинку, господарських будівель, території земельної ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , де у ході обшуку вилучено:
1) рушницю «FABARM» № НОМЕР_1 ;
2) пістолет чорного кольору «UMAREX Mod. PYTHON cal.380 K» № НОМЕР_2 ;
3) пістолет сірого кольору з рукояткою чорного кольору «ME 38 Magnum 4.5 D» № НОМЕР_3 .
Згідно дозволу на зброю № НОМЕР_4 від 28.05.2005 р., виданого Запорізьким РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, мисливська гладкоствольна зброя, а саме рушниця гладкоствольна «FABARM» № НОМЕР_1 , зареєстрована за ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою інспектора дозвільної системи Запорізького РВП ОСОБА_7 .
Відомості щодо реєстрації пістолету чорного кольору «UMAREX Mod. PYTHON cal.380 K» № НОМЕР_2 та пістолету сірого кольору з рукояткою чорного кольору «ME 38 Magnum 4.5 D» № НОМЕР_3 відсутні.
Постановою слідчого від 15.12.2017 р. вказані об`єкти визнано речовими доказами за кримінальним провадженням.
Слідчий вважає, що вилучені в ході обшуку предмети мають значення речових доказів, адже можуть бути знаряддям вчинення злочину і по даним об`єктам мають бути проведені ряд судових експертиз. На теперішній час існує потреба у накладенні арешту на виявлене в ході обшуку майно з метою збереження його як речових доказів.
Заслухавши слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , які просили задовольнити клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13.12.2017 р. задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку, господарських будівель, території земельної ділянки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи, а саме підозрюваного ОСОБА_5 .
Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту, слідчим надано копію протоколу обшуку від 15.12.2017 р. За змістом даного протоколу, обшук проведено 15.12.2017 р. за участі самої розшукуваної особи підозрюваного ОСОБА_5 . При цьому слідчий запропонував видати зазначені в ухвалі суду предмети, у той час коли в ухвалі відсутні жодні посилання на необхідність відшукання яких-небудь предметів.
Надалі у протоколі міститься вказівка на те, що ОСОБА_5 заявив, що за місцем його мешкання на другому поверсі будинку у спальній кімнаті знаходиться помпова рушниця.
Надалі протокол містить застереження, що у зв`язку з відмовою (частковим виданням) того, що вимагається, дотримуючись вимог ст.ст. 223, 233, 234, 236 КПК України, слідчий провів обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
У наступній частині протоколу містяться відомості щодо того, що було виявлено у ході проведення обшуку.
З цієї частини протоколу видно, що саме у ході проведення обшуку і були виявлені предмети на які просить слідчий накласти арешт. Дану обставину підтвердив у судовому засіданні й слідчий ОСОБА_3 .
У подальшому ці предмети були вилучені та відправлені для зберігання до Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькі області.
Як встановлено слідчим суддею з відеозапису, мета обшуку була досягнута одразу по прибуттю до домоволодіння, де мав відбутись обшук, оскільки з перших секунд відеозапису обшуку видно, що поряд із слідчим ОСОБА_11 ще на подвір`ї вже знаходиться підозрюваний ОСОБА_5 , якого і слід було відшукати під час обшуку за ухвалою слідчого судді.
Незважаючи на це, слідчий, всупереч вимогам ухвалі слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13.12.2017 р., провів обшук з іншою метою, аніж та, яка була визначена судовим рішення, відшукуючи речі, майно. При цьому таке відшукання проводилось у зупиненому кримінальному провадженні, що є неприпустимим.
Так, відеозаписом обшуку зафіксовано те, що слідчий під час проведення обшуку зазначає, що в ході обшуку на другому поверсі будинку у спальні під ліжком виявлена рушниця (7 хв. 10 сек., запис SDV_0227), вказує на її подальше вилучення. Далі слідчий зазначає, що проходить до інших приміщень з метою їх огляду (10 хв. 00 сек. запис SDV_0227). Далі на відеозапису видно як слідчий відкриває на власний розсуд шафу (11 хв. 18 сек., запис SDV_0227), надалі переходить до іншої шафи, у якій інша особа, яка проводить обшук, оглядає речі. Надалі працівники поліції продовжують обшукувати житло, досліджують зміст сумки, яка знаходиться у кімнаті (15 хв. 30 сек., запис SDV_0227). Далі працівники поліції знаходять предмет схожий на пістолет (02 хв. 50 сек., запис SDV_0228), у подальшому ще один (08 хв. 10 сек., запис SDV_0228).
Жодних ознак добровільної видачі предметів, схожих на зброю, на які слідчий і просить накласти арешт немає.
Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
За приписами ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.
Відповідно вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Згідно ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий суддя констатує, що обшук фактично був проведений без ухвали слідчого судді, у зупиненому кримінальному провадженні, з метою відшукання певних речей, майна, необхідність відшукання яких слідчий визначив на власний розсуд.
За вказаних обставин, враховуючи безпідставність проведення обшуку, відсутність правових підстав для вилучення будь-якого майна під час такого обшуку, слідчий суддя вважає за неможливе задовольнити клопотання та накласти арешт на означене у клопотанні майно.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити на тому, що на час розгляду клопотання у слідчого судді відсутні достеменні відомості щодо того, що речі (усі або їх частина) на які просить накласти арешт слідчий, не є речами, які вилучені із цивільного обігу. Дана обставина взагалі не була з`ясована органом досудового розслідування. Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту, слідчий взагалі не з`ясував належність вилучених пістолетів певним особам, не визначив необхідність їх повернення з огляду на відсутність реєстрації на них, і як наслідок належним чином не мотивував клопотання.
Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0001536, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1