АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/92/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1678/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 29.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, судимого 14.04.1994 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України строком на 1 рік; 23.01.1995 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.142 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.05.1999 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі; 29.01.2003 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, 353 КК України до 5 років позбавлення волі; 12.03.2007 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 22.03.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі; 04.11.2001 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 23.02.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 18.07.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 до 3 років 5 місяців позбавлення волі, зареєстрованого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та засуджено до покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою в умовах СІЗО м. Харкова.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 09.02.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання, призначеного ОСОБА_7 даним вироком суду у виді 5 (п`ять) років 7 (сім) позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в період з 09.02.2016 року по день набрання даним вироком законної сили включно (з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі).
Як встановлено вироком, 14 грудня 2015 року близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в туалеті загального користування Південного вокзалу м. Харкова, який розташований за адресою м. Харків пл. Привокзальна, 2 де побачивши на підвіконні мобільний телефон «Samsung GT-E1202» який був увімкнутий у розетку та заряджався, в нього виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що за ним спостерігає власник мобільного телефону ОСОБА_9 , відкрито взяв з підвіконня мобільний телефон «Samsung GT-E1202», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5063 від 23 грудня 2015 року становить 185 грн., тим самим незаконно, відкрито заволодів вищезазначеним майном, після чого з місця скоєння злочину зник.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор оскаржили вирок.

В змінених доводах апеляції прокурор просить змінити вирок у зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону, ч. 3 ст. 415, ч. 2 ст. 416 КПК України при призначенні покарання та знизити покарання до 4 років позбавлення волі
Обвинувачений в апеляційній скарзі з доповненнями та змінами просить змінити вирок, перекваліфікувати його дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає що, його дії слід кваліфікувати за ст.185 КК України. Крім того, зазначає що потерпілий не має претензій до обвинуваченого.

Крім того, обвинувачений просив застосувати до нього амністію.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала змінені доводи апеляції державного обвинувача та заперечувала проти скарги обвинуваченого; обвинуваченого та захисника, які підтримали скаргу ОСОБА_7 , просили застосувати амністію, заперечували проти апеляції прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вищенаведеним вироком обвинувачений засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України.

Висновки суду за вищенаведеним обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, потерпілий ОСОБА_10 показав, що у туалеті заряджав телефон. Через деякий час почув голос та побачив, як незнайомий вихопив з розетки його мобільний телефон, він одразу погнався за втікачем та кричав, намагаючись припинити скоєння злочину, але обвинувачений не реагував.

Згідно відеозапису камер спостереження вбачається, що обвинувачений, вибігаючи з приміщення туалету та за ним одразу вибігає потерпілий, який махає руками.

Відповідно до протоколу огляду обвинувачений ОСОБА_11 впізнав себе на відеозапису.

Згідно протоколу потерпілий впізнав обвинуваченого по фотознімкам.

Згідно протоколу обвинувачений добровільно видав викрадений мобільний телефон.

З наведених доказів вбачається, що потерпілий бачив, як обвинувачений вихопив з розетки його мобільний телефон та почав втікати, а він його наздоганяв та кричав повернути викрадене.

Давши правильну оцінку цим та наведеним у вироку доказам, суд прийшов до правильних висновків та кваліфікував дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Доводи апеляції обвинуваченого про неправильну кваліфікацію спростовуються вищенаведеним аналізом, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 415, ч. 2 ст. 416 КПК України висновки та мотиви, з яких скасовано судове рішення є обов`язковим для суду першої інстанції при новому розгляді та не допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, якщо вирок було скасовано не у зв`язку з необхідністю застосуванням більш тяжкого покарання.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31.10.2016 року вирок районного суду від 09.02.2016 р. щодо ОСОБА_7 був скасований тільки у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та провадження направлено на новий розгляд у суд першої інстанції (при цьому покарання Трушу було призначено районним судом у виді 4 років позбавлення волі).

У зв`язку з наведеним, призначаючи покарання 29.03.2017 р. районний суд повинен був призначити покарання, що не перевищує 4 років позбавлення волі.

З урахуванням наведеного апеляційний суд в цій частині змінює вирок районного суду в частині призначення міри покарання.

Доводи обвинуваченого про застосування до нього закону про амністію задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як видно, обвинувачений раніше був не менш ніж 2 рази судимий за тяжкі злочини, що відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» виключає застосування до нього амністії.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України Трушу слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2016 р. до 21.06.2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора задовольнити повністю, апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 р. щодо ОСОБА_7 змінити, пом`як шити покарання по ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2016 р. по 20.06.2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а після цього день за день.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: