Справа № 504/3568/17
Провадження № 1-кс/504/667/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою
12.10.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області - ОСОБА_6 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, смт. Доброслав, клопотання слідчого слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7 від 09 жовтня 2017 року, погодженого Прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 09 жовтня 2017 року, про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
татарина за національністю, громадянина України,
уродженця с. Знамянка, Прикубанського району Карачаєва- Черкеської Республіки РФ,
не працевлаштованого, не одруженого, неповна середня освіта
фактично мешкаючого за адресою:
зареєстрованого за адресою:
раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень,
передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, -
12 жовтня 2017 року слідчий СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах ОСІ УДПтС України в Одеській області строком до трьох місяців.
В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, послались на наявність достатньої кількості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в зв`язку із чим вважали що відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого і продовження відносно нього самого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Адвокат підозрюваного ОСОБА_4 погодилась із своїм підзахисним.
При цьому сторона захисту пояснила, що у підозрюваного народилась нещодавно дитина, але документів на підтвердження цього факту не має.
Заслухавши думки слідчого, прокурора, підозрюваного та його адвоката, уважно вивчивши матеріали що додані до клопотання, суд дійшов до наступного:
В силу частини 4 статті 199 КПК України слідчій суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 серпня 2017 громадянин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з метою виконання будівельних робіт за наймом прибули до села Фонтанка Лиманського району, Одеської області, де вийняли квартиру АДРЕСА_3 . Того ж дня, ОСОБА_9 домовився з виконробом громадянином ОСОБА_10 про здійснення його бригадою будівельних робіт в будинку АДРЕСА_4 . З 04 серпня по 05 серпня його бригада здійснювала за вказаною адресою будівельні роботи, а виконроб ОСОБА_10 забезпечував їх будівельними матеріалами та грошовими коштами для придбання продуктів харчування та цигарок.
06 серпня 2017 року, не отримавши від громадянина ОСОБА_10 грошових коштів, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 при собі завжди є грошові кошти, з метою вирішення своїх фінансових проблем, запропонував ОСОБА_5 вбити виконроба, при цьому заволодіти грошовими коштами , ювелірними прикрасами, цінним майном та автомобілем марки «Audi А-6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , після чого прикраси та майно здати до ломбарду, а транспортний засіб продати та виручені кошти поділити порівну. На вказану пропозицію ОСОБА_9 , ОСОБА_5 надав свою згоду. Вступивши таким чином в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на розбійний напад, умисне вбивство та заволодіння транспортним засобом громадянина ОСОБА_10 , 07.08.2017 в ранковий час ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прибули на будівельний об`єкт, розташований по АДРЕСА_4 , де біля 9 години ранку ОСОБА_9 зателефонував громадянину ОСОБА_10 , під приводом необхідності замовлення будівельних матеріалів - і замовив йому привезти будівельний матеріал для роботи, а саме мішок цементу та мішок сухої суміші клею. Під час очікування приїзду потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з підручних матеріалів змайстрував знаряддя вбивства - удавку, яка складалася із фрагменту металевого дроту та прикручених до його кінців саморобних рукояток.
Біля 12.00 годин на вищевказаний об`єкт будівництва, на належному йому автомобілі марки «Audi А-6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , прибув виконроб ОСОБА_10 , який привіз замовлений ОСОБА_9 будівельний матеріал. ОСОБА_5 по вказівці ОСОБА_9 пішов розвантажувати його, а сам під приводом огляду облицювальної плитки, запропонував ОСОБА_10 пройти до напівпідвального приміщенні будинку АДРЕСА_4 . Після того, як потерпілий ОСОБА_10 спустився в напівпідвальне приміщення будинку, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому з подальшою метою заволодіння належними йому грошовими коштами, цінними речами та вказаним транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільнонебезпечний характер свого діяння і бажаючи настання смерті потерпілого, взявши до рук молотка наніс ним декілька ударів в життєво-важливий орган людини , а саме в різні частини голови. Від отриманих ударів потерпілий впав обличчям до землі, намагаючись піднятись, після чого ОСОБА_9 до підвального приміщення покликав ОСОБА_5 , який очікував його команди та передав йому знаряддя вбивства молоток, наказавши при цьому, бити ним в область голови лежачого на землі ОСОБА_10 , який на той момент ще подавав ознаки життя. ОСОБА_5 з метою позбавлення потерпілого життя, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс удар молотком в потиличну частину голови потерпілому. Надалі ОСОБА_9 взявши до рук заздалегідь приготовлену удавку, яку закинув на шию потерпілого, та став душити нею до тих пір, доки ОСОБА_11 не перестав подавати ознак життя.
Після чого, переконавшись, що потерпілий мертвий, реалізуючи свій злочинний намір, направлений заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливою метою, обшукав кишені трупа та заволодів виявленим блокнотом, ключами від автомобіля «Ауді-6» та мобільним телефоном марки «Nokia RM-1172», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 1500 гривень.
З метою приховання слідів вчиненого злочину, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, ОСОБА_5 спільного з ОСОБА_9 загорнули труп вбитого ОСОБА_10 в маскувальну сітку, поліетиленову плівку та ряднину, завантажили його та знаряддя злочину молоток до багажного відсіку автомобіля марки «Audi А-6».
Надалі вони незаконного заволоділи автомобілем ОСОБА_10 , керуючи яким ОСОБА_5 в с. Фонтанка висадив ОСОБА_9 , а сам з метою реалізації транспортного засобу виїхав у напрямку м. Миколаєва. Рухаючись по 95 км. автодороги М-14, сполученням «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» у автомобіля закінчилося пальне в результаті чого ОСОБА_5 покинув його в лісосмузі, що в межах Калинівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та з місця пригоди зник.
Слідчий суддя приймає до уваги, що на виконання положення ст. 184 ч. 1 п. 2 КПК України слідчим визначена у клопотанні правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме:
Стаття 115 частина 2 пункти 6, 12 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Стаття 187 частина 4 КК України - напад з метою заволодіння чужим майно, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Стаття 289 частина 3 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, скоєне за попередньою змовою групою осіб, поєднане насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
16.08.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
16.08.2017 слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС України в Одеській області до 15.10.2017 року включно.
17.08.2017 ОСОБА_5 , допитаний як підозрюваний в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав докладні покази щодо обставин вчинення ним злочину.
30.08.2017 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку тримання під вартою суд приймає до уваги, що відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Преценденте право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /дело Stogmuller против Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання віправленню правосуддя /дело Stogmuller против Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /дело Matznetter против Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок /дело Letellier против France/.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невиновності, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_5 може ухилятися від правосуддя, слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний не має постійного місця мешкання на території Одеської області, місця роботи чи навчання, має місце реєстрації у Київській області, але фактично не проживає за місцем реєстрації, чим порушує вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зокрема ОСОБА_5 , будучи громадянином України, зобов`язаний протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. На даний час ОСОБА_5 проживав на території Одеської області без реєстрації, тобто на думку слідчого судді, підозрюваний може змінювати своє фактичне місце перебування (проживання) не інформуючи про це відповідні органи, в тому числі із метою переховування від суду.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невиновності, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, а також те, що особа обгрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, може впливати на свідків обвинувачення, які є неповнолітніми, враховуючі інші зібрані досудовим слідством матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити ізоляцію ОСОБА_5 від суспільства, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання данної особи під вартою.
Слідчий суддя звертає увагу, що обставини які можуть вважатись слідчим суддею як істотні для зміни запобіжного заходу на більш м`який на час прийняття рішення суду не надані, і судовим розглядом не встановлені.
Доводи підозрюваного про наявність у нього неповнолітньої дитини не підтверджені документально, і більш того, на думку слідчого судді ці доводи не можуть бути самостіною підставою для зміни запобіжного заходу, а мають оцінюватись в цілому з іншими матеріалами справи.
Так слідчий суддя вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора, про існування ризиків того, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків обвинувачення які є неповнолітніми.
Інших доводів, які мають бути враховані слідчим суддею, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для обрання та подальшого продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи підозрюваним не надано.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, враховуючи те, що 15.10.2017 року спливає термін раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосування раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеній особі, у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, підлягає продовженню.
Разом із тим, слідчий суддя звертає увагу, що в силу ст. 197 ч. 1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на один місяць.
З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний прокурором строк тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним для завершення всіх процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , -задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України, застосування раніше обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу зазначеній особі у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строком до 14 листопада 2017 року включно.
Строк дії ухвали розпочинається з 16 жовтня 2017 року і завершує свою дію 14 листопада 2017 року.
Ухвалу для організації її виконання направити до ОСІ УДПтСУ в Одеській області, та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.
Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1