Справа № 577/3221/17
Провадження № 1-кп/577/416/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
за ч. 2 ст.286 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 04 червня 2017 року близько 15 год 25 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 та рухався по проїзній частині вул. Польова в с. Кузьки у напрямку с. Гути Конотопського району Сумської області. В районі будинку №3 вул. Польова в с. Кузьки, виконуючи лівий поворот, ОСОБА_4 знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, грубо порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, втратив контроль над керуванням автомобіля, допустив його занос та виїзд за межі проїзної частини, де в подальшому відбулося зіткнення з електроопорою та його перекидання.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді «закритої черепно-мозкової травми з розвитком травматологічного субарахноїдального крововиливу та ускладненням у вигляді набряку головного мозку та його оболонок», від яких померла на місці пригоди, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №135 від 04.07.2017 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді «ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою грудного відділу хребта, компресійного перелому 7-8 грудних хребців, компресійного перелому тіл 6, 7 грудних хребців 1 ступеню, перелому поперечного відростка 6 грудного хребця зліва без зміщення», які відповідно висновку судово-медичної експертизи №363 від 16.03.2017 року кваліфікуються як середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.
Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і показав, що 04 червня 2017 року близько 15 год 25 хв керував автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 , який використовує тривалий час на умовах оренди за домовленістю з володільцем, рухався по проїзній частині вул. Польова в с. Кузьки у напрямку с. Гути Конотопського району Сумської області , підвозив товариша з м. Конотопа та двох жінок, з якими раніше не був знайомий. Напередодні вживав спиртне. В районі будинку № 3 вул. Польова в с. Кузьки, виконуючи лівий поворот, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, втратив контроль над керуванням автомобіля, допустив занос та виїзд автомобіля за межі проїжджої частини. Як потім з`ясувалося, відбулося зіткнення автомобіля з електроопорою та перекидання автомобіля. Все сталося дуже швидко. Він, його товариш допомогли ОСОБА_9 вилізти з-під автомобіля і та пішла кудись у бік, а він допомагав іншій жінці вивільнитися з-під авто, намагався їй надати першу допомогу і та була жива,але ,коли приїхала машина швидкої допомоги і лікар оглянула жінку, повідомила, що та померла. Він весь час був на місці події, надавав такі ж покази на досудовому розслідуванні. Він сплатив сину потерпілої ОСОБА_8 заподіяну моральну і матеріальну шкоду і потерпілий ОСОБА_10 до нього претензій не має. Він повністю сплатив за цивільним позовом прокурора в інтересах держави за лікування та потерпілої ОСОБА_6 . За позовом потерпілої ОСОБА_6 сплатив їй 7 тисяч гривень моральної шкоди, що вважає достатнім розміром, в той же час не заперечив категорично і пояснив, що в разі , коли суд дійде висновку про більший розмір, він буде сплачувати. Також він сплатив ОСОБА_6 і 1178 гривень матеріальної шкоди, при сплаті якої виходив з того, що ОСОБА_6 перебувала у лікарні, витрачала кошти на придбання ліків і за чеками, у яких розписано лікувальні засоби. В той же час , потерпілою долучено фіскальні чеки , в яких відсутні найменування ліків, що не може бути підтвердженням використання нею ліків за цими чеками. Він щиро розкаюється у вчиненому, вибачався перед потерпілими. Просить врахувати, що сплатив за позовами, що має двоє неповнолітніх дітей, що не ухилявся від слідства і сприяв розкриттю злочину і суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що на протязі дня 04 червня 2017 року вона двічі вживала спиртне. Коли близько 15 години зустріла сестру ОСОБА_8 , з якою в неї спільний батько, то та теж була в стані алкогольного сп`яніння. Вони домовилися відвідати їх тітку, сестру батька. В магазині придбали продуктів харчування і вийшли на вулицю, де побачили чоловіків, які стояли біля автомобіля, що був повернутий у бік Загребелля, і вона попросила підвезти її з сестрою і ті погодилися. Коли сідала в авто, вона не звертала уваги, чи був водій напідпитку. Водій керував на високій швидкості, в автомобілі гучно грала музика. Після події була в шоковому стані, у неї під вечір і на другий день боліла голова, хребці. В лікарню звернулася пізніше, тому що були вихідні дні. Від ОСОБА_4 отримала 8 178 гривень. Уточнила позовні вимоги і, з урахуванням того, що отримала 7 тисяч відшкодування моральної шкоди, вона, оцінюючи моральну шкоду в розмірі 27 тисяч гривень, просить стягнути на її користь решту 20 тисяч гривень відшкодування моральної шкоди, а також 1403 гривні 85 копійок матеріальної шкоди. Вона витратила на лікування значну суму грошових коштів, а також потребує подальшого лікування, однак не має змоги лікуватися через відсутність коштів. ЇЇ моральна шкода полягає в тому, що від отриманих ушкоджень відчуває постійний фізичний біль, страждає її нервова система і погіршився її ритм життя, крім того, страждає від того, що втратила сестру, яка була рідною по батьку. При визначенні судом покарання обвинуваченому її позиція на протязі розгляду справи різнилися - просила суд покарати суворо та позбавити волі обвинуваченого, і просила визначити ОСОБА_4 реальне покарання , але не наказувати дуже суворо, пояснюючи, що ОСОБА_4 сплатив їй невелику суму грошей і більше не платить, а розмір моральної шкоди визначила остаточно на рівні 20 тисяч гривень, закругливши до рівної суми .
Визнавши на підставі ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також матеріалів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, цивільного позову.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при визначенні покарання за статтею 286 КК України суди повинні враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів з необережною формою вини щодо наслідків у виді смерті потерпілої, особу обвинуваченого, який працює, має родину, характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, раніше не судимий, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Враховуючи вищевикладені обставини, обставини справи, наставші наслідки, з огляду на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не залишив місце події, допомагав потерпілим, враховуючи пом`якшуючі обставини, що у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд, врахувавши позицію потерпілих і в тому числі думку потерпілої ОСОБА_6 , яку вона висловлювала в судовому засіданні, висновки органу пробації, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, і перейти до більш м`якого основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, і таким покаранням , на думку і переконання суду, є обмеження волі, яке відповідатиме особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. В той же час, суд, враховуючи , що обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про заборони, свідомо керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що потягло незворотні наслідки у виді смерті потерпілої, вважає за необхідне застосувати до нього додаткове покарання, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке він має відповідно до виданого посвідчення водія, і позбавити ОСОБА_4 права керування транспортними засобами на максимальний строк, визначений цією статтею.
Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради заявлено позов про стягнення з обвинуваченого 2043 гривні 51 копійки витрат на лікування потерпілої від злочину, і ці вимоги підтверджуються доданим розрахунком, а підстави для стягнення цих витрат, відповідно до ст. 1206 ЦК України. Оскільки ці витрати під час судового розгляду обвинувачений сплатив повністю відповідно до квитанції № 2 від 29.11.2017 року, прокурор просить залишити позов без розгляду, то виходячи з вимог ч. 5 ст. 128 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради підлягає залишенню без розгляду.
Потерпіла ОСОБА_6 просила стягнути на її користь з обвинуваченого 1403 гривні 85 копійок матеріальної шкоди, яка складається з витрат, понесених на лікування, і 20 тисяч відшкодування моральної шкоди і її обґрунтувала в позові та своїми поясненнями в суді.
Обвинувачений цивільний позов потерпілої визнавав частково, посилаючись на те, що він сплатив матеріальні збитки в межах доведених витрат по чекам , у яких маються найменування лікувальних засобів, незважаючи на те, що потерпіла не надала доказів про те, чи їй дійсно призначалися ці препарати. В решті матеріальних вимог він заперечував, оскільки у фіскальних чеках не визначено лікарські засоби. А щодо моральної шкоди - вважав розмір достатнім.
Вирішуючи позов ОСОБА_6 суд виходив з наступного.
Як визначено ст. 128 КПК України, всі питання щодо цивільного позову, не врегульовані цією статтею вирішуються з урахуванням положень ЦПК України.
Ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати докази на підтвердження своїх вимог.
Позивачка ОСОБА_6 надала фіскальні чеки на підтвердження придбання медикаментів, серед яких маються чеки, в яких чітко визначено препарати, а також предмети, пов`язані з необхідністю лікування, в той же час, нею не надано доказів, що саме ці ліки використовувалися нею при лікуванні. Однак, позивач не оспорює обставину лікування потерпілої з застосуванням лікувальних засобів і визнає частину заявлених вимог і в цій частині він відшкодував матеріальну шкоду. В решті заявлених матеріальних вимог суд погоджується, що вимоги позивачки не доведені, не надано відомостей, які вона ліки використовувала і за чиїм призначенням, а надані фіскальні чеки не дають суду підстав зробити висновок, що під загальним найменуванням «лікувальні засоби» в частині чеків, містяться саме ті ліки, які призначені їй і що саме потерпіла їх приймала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Ураховуючи вимоги розумності і справедливості, з огляду на те, що ОСОБА_6 внаслідок ДТП зазнала страждань, ураховуючи її вік , ураховуючи ступінь вини обвинуваченого, його особу та матеріальний стан, що він вже відшкодував значну частину заподіяної шкоди, суд дійшов висновку, що вимоги потерпілої ОСОБА_6 в частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 5 тисяч гривень.
Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.06.2017 року застосовано захід забезпечення кримінального провадження, зокрема, на автомобіль ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_11 , накладено арешт, який на підставі частини 4 статті 174 КПК України слід скасувати.
Відповідно до статті 100 КПК України речові докази: автомобіль ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 слід повернути законному володільцю.
Під час досудового розслідування та судового розгляду до обвинуваченого не застосовувалися запобіжні заходи. На даний час клопотань з цього приводу не заявлено. Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, має роботу, родину, від суду не ухилявся, а тому відсутні підстави для застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.368- 374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України і призначити йому покарання з застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину на суму 2043 гривні 51 копійки залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5(п`ять) тисяч гривень відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2017 року на автомобіль ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_11 .
Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, повернути законному володільцю. На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1