Дата документу Справа № 320/7686/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/7686/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/1273/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 08 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, 06.11.2016 року приблизно 17 год. 00 хв., знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_9 від чого остання впала на землю, після чого, заволодів жіночою сумкою чорного кольору, вартістю 800 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Lenova А6000», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. та ключі від квартири, які не мають для потерпілої матеріальної цінності, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 3800 гривень.

07.11.2016 року приблизно 19 год. 30 хв., знаходячись навпроти будинку ЗОШ №1 по вул. Петра Дорошенко в м. Мелітополі, ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, вихопив з рук потерпілої ОСОБА_10 жіночу сумочку з шкіро замінювача бузкового кольору, вартістю 800 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Samsung S5610», у корпусі стального кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 1500 грн., гаманець із шкіри темно-коричневого кольору, вартістю 500 грн. з грошима у сумі 600 грн., окуляри для зору, у позолоченої оправі, вартістю 1000 грн., дві зв`язки ключів від квартири та паспорт громадянина України і ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_10 , які не мають для потерпілої матеріальної цінності, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4400 гривень.

20.11.2016 року приблизно 13 год. 00 хв., знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, штовхнув ОСОБА_11 від чого остання впала на землю, після чого заволодів жіночою сумочкою чорного кольору, вартістю 700 грн., в якій знаходився мобільний телефон «Samsung», у корпусі чорного кольору, вартістю 600 грн., мобільний телефон «Nоkіа 2323с-2», ІМЕІ НОМЕР_4 , вартістю 5000 грн., дві печатки ФОП « ОСОБА_12 » та ФОП « ОСОБА_13 », загальною вартістю 2000 грн., флеш накопичувач, об`ємом 16 Гб, чорного кольору, вартістю 600 грн., гаманець із шкіро замінювача чорного, білого та красного кольору, вартістю 600 грн., пенсійна картка «Ощадбанку», на якій знаходились грошові кошти в сумі 600 грн., косметичка коричневого кольору, вартістю 600 грн., в якій знаходилась косметика на загальну суму 800 грн., паспорт громадянина України і пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , які не мають для потерпілої матеріальної цінності, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 11500 грн.

07 листопада 2016 року за епізодом від 06.11.2016 року до ЄРДР внесено відомості за № 0005906 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

08 листопада 2016 року за епізодом від 07.11.2016 року до ЄРДР внесено відомості за № 0005943 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

20 листопада 2016 року за епізодом від 20.11.2016 року до ЄРДР внесено відомості за № 0006140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

20 вересня 2017 року кримінальні провадження №0005906, №0005943, №0006140 об`єднанні та їм присвоєно №0005906.
18 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в обґрунтування якого вказав, що останній підозрюється у вчиненні умисних корисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення яких передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, не працює, постійного джерела прибутку не має, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став та продовжує злочинну діяльність.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів терміном до 17 грудня 2017 року, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних корисних злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став та продовжує злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_7 не працює, постійного джерела доходу не має, а тому, є достатні підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, стійких соціальних зв`язків він не має. У зв`язку з вищевикладеним суд прийшов до висновку, що запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Одночасно, врахувавши, що злочин, вчинений із погрозою застосуванням насильства, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 посилається на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, вказуючи на стан здоров`я ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання, відсутність за час досудового слідства та раніше будь-яких порушень ОСОБА_7 обов`язків, зібрані усі речові докази по справі, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_7 відсутні або мінімальні. Зазначає, що обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є безпідставними. Просить ухвалу слідчого суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою - домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступного висновку.

За змістом ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, якими є: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, судимості, наявність повідомлення про підозру та інше.

Твердження апелянта щодо не врахування суддею особистості підозрюваного та необґрунтованості висновку судді про наявність ризиків щодо поведінки ОСОБА_7 слід вважати безпідставними.

Перевірка матеріалів клопотання та прийняте за результатами його розгляду рішення свідчать що, слідчий суддя врахував вагомість здобутих слідством доказів, які засвідчують наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 , що підтверджується наданими доказами, які наведені в оскаржуваній ухвалі та об`єктивно взяв до уваги і відомості стосовно особистості останнього.

Враховуючи у сукупності досліджені обставини, а саме відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків, попередні судимості за аналогічні злочини, очікуване покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді про доведеність ризиків негативної поведінки ОСОБА_7 , передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Одночасно наведені обставини засвідчують і недостатність застосування до ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу для того, щоб убезпечити настання доведеного ризику. При цьому зміст оскаржуваної ухвали засвідчує розгляд судом питання про обрання альтернативних запобіжних заходів, натомість не знайшовши для цього підстав, суд достатньо мотивував свій висновок про доцільність обрання стосовно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що з врахуванням мети і підстав застосування запобіжних заходів та обставин, що враховуються при обранні запобіжних заходів, слідчим суддею, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, обґрунтовано прийняте рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинене із застосуванням насильства.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4