АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2976/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №630/902/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 7 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за ч.3 с.т 185 КК України повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що обвинувальний акт складено українською мовою, яку обвинувачений ОСОБА_7 не розуміє, що є порушенням його права на захист.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено вимог, передбачених ст. 291 КПК України, яким не відповідає обвинувальний акт.

Крім того, під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 не повідомляв, що не володіє українською мовою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно положень ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

З оскарженої ухвали суду вбачається, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд зазначає порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , який не розуміє українську мову і якого на стадії досудового розслідування не було забезпечено перекладачем.

Відповідно до ст. 10 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про засади держаної мовної політики», державною мовою в України, є українська мова.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, а саме українською мовою право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України.

Судом першої інстанції в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений до 1984 року мешкав на території Російської Федераціїї, навчався в російській школі, взагалі не вивчав українську мову.

Під час досудового розслідування отримав копію підозри та обвинувального акту на українській мові яку не розуміє.

Відповідно до п.п.1,18 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують, має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини ( «Камасинський проти Австрії», «Лудике, Белкасем і Коч проти ФРН») зазначає, що пункт 3 (е) ст. 6 Конвенції означає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в суді або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд. При чому право, викладене в пункті 3 (е) статті 6 Конвенції застосовується не лише до усних виступів на судовому розгляді, а й до документальних матеріалів та досудового провадження.

Крім того, відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

В контексті викладених вище обставин, з урахуванням вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що не вручення обвинуваченому ОСОБА_7 переведеного на мову, яку він розуміє обвинувального акту, свідчить про неналежне виконання вимог ст. 293 КПК України, що в свою чергу дає підстави вважати обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ч.4 ст. 291 КПК України, що є передбаченою законом підставою для його повернення прокурору.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що під час досудового розслідування процесуальні дії та рішення проведені і прийняті без перекладача, свідчать про ознайомлення обвинуваченого в неповній мірі зі змістом як більшості матеріалів провадження, так і обвинуваченням в цілому, оскільки української мови в необхідному для реалізації своїх прав обсязі, на якій їх було складено, обвинувачений не розуміє.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по поверення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 7 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-
Судді-