АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/4805/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/629/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5

розглянула 05 грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003070 від 09.08.2016 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисник - ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок в частині призначення покарання та звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Цивільний позов потерпілої задоволено частково. Питання з речовими доказами вирішене.
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним за наступних обставин.
09 серпня 2016 року, в денний час доби, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись біля комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20», по вул. Шевченка, 204, в м. Нікополі Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна розробили злочинний план, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Того ж дня, приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_6 і особа, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, помітивши потерпілу ОСОБА_9 , яка йшла біля зазначеного приміщення, направились назустріч останній.
Після чого, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, спільно відповідно до розробленого плану, при цьому ОСОБА_6 , пильнуючи за тим, що відбувається навколо, з метою швидкого попередження про наближення можливих свідків, а в цей час особа кримінальне провадження стосовно якої виділене в окреме провадження, підійшовши спереду до потерпілої ОСОБА_9 , відкрито, шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок 583 проби, довжиною 50 см., вагою 14 грам, вартістю 14700 грн., на якому був золотий кулон 583 проби вагою 3 грами, вартістю 3150 грн., який належить ОСОБА_9 . Внаслідок чого спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 17850 грн. Після чого, з місця вчинення злочину втекли, майном розпорядилися на власний розсуд.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що суд при ухваленні вироку не врахував всіх обставин справи, а саме те, що він вину визнав, щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину на досудовому слідстві, раніше не судимий. ОСОБА_6 вказує, що в судовому рішенні неправильно зазначено, що він переховувався від суду, не з`являвся на судові засідання та вчинив інші корисливі злочини, але в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що він вчиняв інші злочини. Також ОСОБА_6 зазначає, що з поважної причини не з`явився до суду лише один раз та надав довідку з лікарні, жодної судової повістки на його адресу не надходило. На теперішній час робить все для того, щоб відшкодувати потерпілій матеріальну та моральну шкоду. Тому просить врахувати всі пом`якшуючі покарання обставини та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Під час апеляційного розгляду прокурор заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили врахувати всі пом`якшуючі обставини при призначенні покарання.
Потерпіла ОСОБА_9 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо розміру та виду покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вказані вимоги закону під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції дотримано.
Колегія суддів вважає, що при розгляді даного кримінального провадження судом забезпечено в повному обсязі виконання положень щодо всебічності, повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав свою провину, щиросердечно розкаявся у вчиненому, та вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в судовому засіданні належним чином перевірено та оцінено, в тому числі з точки зору їх достовірності та в апеляційній скарзі зазначені обставини обвинуваченим не оскаржуються.
Тому, у відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що йому судом призначено занадто суворе покарання, не можна визнати обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який проживає разом з мамою, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, як працелюбний, доброзичливий хлопець, який фактично вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.кп.128 т.2). Обвинувачений визнавав свою провину у вчиненні зазначеного злочину, як під час досудового розслідування так і в суді, але враховуючи ту обставину, що ОСОБА_10 переховувався від суду, не з`являвся в судові засідання, оскільки після вчинення зазначеного злочину вчинив ще ряд корисливих тяжких злочинів, суд обґрунтовано не врахував, як пом`якшуючу обставину щиросердне каяття обвинуваченого, оскільки він продовжив вчиняти інші злочині, що вказує на те, що на шлях виправлення не став і відповідних висновків не зробив. Крім того, на протязі майже року, він не вживав будь-яких заходів спрямованих на відшкодування хоч би частково шкоди, завданої потерпілій. Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 не працює, не має постійного законного джерела прибутку, продовжив вчиняти аналогічні корисливі злочини, приймаючи до уваги думку потерпілої і її представника, суд прийшов до правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише у місцях позбавлення волі.
Проаналізувавши ці обставини у сукупності, колегія суддів погоджується, з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд неправомірно зазначив у вироку, що він вчинив інші корисливі злочини, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували той факт, що він вчиняв інші злочини, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Так, під час підготовки кримінального провадження до судового розгляду було прослухано технічний запис судового засідання від 13 вересня 2017 року та колегією суддів було встановлено, що прокурор у кримінальному провадженні пояснив, що в Томаківському районному суді Дніпропетровської області на розгляді перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України. Сам обвинувачений під час апеляційного розгляду підтвердив, що в Томаківському районному суді Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження щодо нього, та на запитання головуючого судді пояснив, що крадіжки він скоїв після вчинення даного кримінального правопорушення.
Таким чином, пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_6 спростовують доводи обвинуваченого про відсутність під час розгляду даних про вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому, судом враховано усі обставини, в тому числі ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі. Підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж те покарання, яке обрав суд першої інстанції, колегія суддів не вбачає, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003070 від 09.08.2016 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4