Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 496/1885/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/33/17
18.12.2017 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
судді доповідача - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході судового засідання прокурор ОСОБА_13 заявив клопотання, в якому вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального злочину, покарання за яке може бути призначено у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, за попередньою змовою з групою осіб та враховуючи роль обвинуваченого у вчинені зазначеного злочину, зазначив, що є всі підстави вважати, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку його утримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час розгляду вказаного клопотання заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи наступним. Так, обвинувачений зазначав, що підстави для його подальшого утримання, відсутні, оскільки ризиків втечі та ухилення від суду, не мається, так як він має міцні соціальні зв`язки - одружений, має постійне місце реєстрації та роботи, має джерела доходів, є високо порядною людиною, який подає позитивний приклад та має авторитет серед спортсменів, що в сукупність з сфальсифікованими матеріалами є підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_7 вважав за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, оскільки ОСОБА_10 тривалий час утримується під вартою, має як місце постійного проживання так і роботи, одружений, що в сукупності вказує про те, що ухилятися він не буде та буде з`являтися до суду; на думку захисту жоден із заявлених ризиків прокурором не підтверджений, а тільки задекларований.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишили вказане питання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 погодився з думкою ОСОБА_10 .

Розглянувши вказані клопотання, заслухавши думку всіх учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього кодексу.

З наданих до суду обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, постійного місця проживання на території України не має, оскільки відповідно до наявної довідки мати обвинуваченого ОСОБА_15 є наймачем житла без зазначення навіть адреси (т. 3 а.к.п. 151); обвинувачений постійного місця роботи також не має, оскільки з наявної характеристики він є спортсменом та кандидатом в збірну команду України з кікбоксингу (т. 3 а.к.п. 149); даних про наявність зареєстрованого шлюбу чи проживання у фактичних шлюбних відносинах - суду не надано; також в матеріалах справи вітсутні будь-які докази щодо наявності будь-якого офіційного джерела доходів; тобто не підтверджено наявність міцних сімейних зв`язків.

Крім того, суд вважає, що неодноразові твердження в судовому засіданні як обвинуваченого так і його захисника про наміри орендувати житло у місті Одесі на період розгляду справи судом, його можливе працевлаштування та проживання разом з сім`єю, були голослівними та матеріалами справи не підтверджуються.

Крім того, ОСОБА_10 в кожному судовому засіданні заявляє клопотання про допит свідків, які на досудовому слідстві та в суді не допитувалися взагалі, а тому, на думку суду, існує ризик впливу обвинуваченого на цих свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений ОСОБА_10 в судових засіданнях стверджує про відсутність в матеріалах кримінального провадження знаряддя злочину, а саме пістолету, який був 16.02.2015р. у обвинуваченого ОСОБА_16 під час скоєння злочину, що дає суду підстави вважати про те, що ОСОБА_10 обізнаний з тим, що не всі знаряддя вчинення злочину були вилучені працівниками поліції під час затримання обвинувачених, а одже , може їх сховати та потворити , тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали та продовжують існувати, тому на думку суду обвинувачений, знаходячись на волі, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; в зв`язку з тим, що кримінальне провадження повернулося на новий судовий розгляд; може незаконно впливати на свідків та експертів, вчинити інші кримінальні злочини чи продовжити свою злочинну діяльність.

Приймаючи до уваги, що ризики є обґрунтовані, продовжують існувати та не відпади, та той факт, що ОСОБА_10 має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, що не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи то домашній арешт вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ані ж тримання під вартою з урахуванням встановлених даних відносно обвинуваченого, є недоцільним, у зв`язку з неефективністю таких запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Діями обвинуваченого, вчинення яких йому інкримінується, було порушено стандарти охорони прав та інтересів людини, зокрема потерпілих. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що клопотання ОСОБА_10 про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, задоволенню не підлягає.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст187 КК України - у виді тримання під вартою Одеській установі виконання покарань (№21) строком на 60 діб, тобто до 15 лютого 2018 року, включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити в Одеську установу виконання покарань (№21) - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури та ОСОБА_10 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді доповідача: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3