Справа № 161/240/18 Провадження №11-сс/773/26/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2018 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000140),

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВУ СБУ у Волинській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно вилучене в ході проведення огляду місця події 17 грудня 2017 року, а саме: транспортний засіб «КІА СІД», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль, два паспорти громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , коричневу шкіряну сумку, чорно білу сумку із написом «Тео Жасмін» З ремнем, шапку чорно-білого кольору та скляну трубку, в рамках досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0000140 від 18.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що клопотання слідчого про арешт майна подано, а також розглянуто слідчим суддею з порушенням строків, визначених ч.5 ст.171, ч.1 ст.172 КПК України. Також вказує, що ні слідчим, ні слідчим суддею не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_7 та його представника які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 18 грудня 2017 року вилучене в ході огляду місця події майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тому апеляційний суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин, а також з метою збереження вищевказаного майна, що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя законно та обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на вищевказане майно на підставі ч.3 ст.170 КПК України.

Висновки слідчого судді в ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.

З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі адвоката, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного і керуючись 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника власника арештованого майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2018 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: