АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/161/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу із змінами та доповненнями адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000308 від 14.08.2017 року, а саме:

- на контрольний талон для проходження «по зеленому коридору» транспортного засобу Lexus, д.н.з НОМЕР_1 ;
- грошові кошти у сумі 1 673 (тисяча шістсот сімдесят три) гривні та 100 (сто) євро;
- довіреність від 05.09.2016 року серії НВХ №986220, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 строком на три роки, на 1 аркуші;
- довіреність від 31.07.2017 року серії НМЕ № 528020, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_11 строком на три роки, на 1 аркуші;
- легковий автомобіль «Lexus LX570», д.н.з НОМЕР_1 ; сірого кольору, VIN код НОМЕР_2

Слідчий суддя керуючись вимогами ст. 170 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні прокурора правові підстави для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, дійшов висновку про його задоволення оскільки останнє відповідає вимогам ст.98 КПК України

В апеляційній скарзі, захисник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та повернути ОСОБА_8 його особисті речі, що були вилучені під час проведення обшуку 15-16.10.2017 року.

Апелянт зазначає,що слідчий суддя розглянув клопотання органу досудового розслідування без детального дослідження обставин справи, зокрема, доказів які б вказували на відповідність арештованого майна вимогам статті 98 КПК України. Додає, що доказів того, що автомобіль марки «Lexus LX570» є знаряддям вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування суду надано не було, а, так само як і не надано доказів того, що особа у якої було вилучено таке майно має відношення до кримінального провадженні, а тому суддя мав відмовити в задоволенні клопотанням слідчого.
В доповненнях до апеляційної скарги адвокат зазначає, що арештований автомобіль марки «Lexus LX 570» що належить ОСОБА_8 не зберіг на собі слідів злочину або інших відомостей які можуть бути використані як доказ факту чи обставин , що встановлені під час кримінального провадження, як на це вказує в своєму клопотанні орган досудового розслідування та не є майном набутим кримінально протиправним шляхом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження по розгляду клопотання про накладення арешту, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000308, відомості про яке 14.08.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що впродовж 2017 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за сприяння співробітників правоохоронних органів, організували незаконне виробництво, виготовлення, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту, а також подальший збут заздалегідь виготовлених наркотичних засобів шляхом створення стійкого каналу їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2017 надано дозвіл на проведення обшуку легкового автомобіля марки «Lexus LX 570», державний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 та яким користується ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , з метою відшукання, виявлення та вилучення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також знарядь кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.
15-16 жовтня 2017 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук легкового автомобіля марки «Lexus LX 570», державний номер НОМЕР_1 .
В ході обшуку, крім документів і речей, зазначених в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.10.2017, також виявлено та вилучено:
- контрольний талон для походження «по зеленому коридору» транспортного засобу «Лексус», держ. номер НОМЕР_1 ;
- грошові кошти у сумі 1 673 (тисяча шістсот сімдесят три) грн. та 100 (сто)
євро;
- довіреність від 05.09.2016 серії НВХ № 986220, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_19 строком на один рік, на 1 аркуші;
- довіреність від 31.07.2017 серії НМЕ № 528020, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_11 строком на три роки, на 1 аркуші;
- легковий автомобіль марки «Lexsus LX 570», державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, VIN код НОМЕР_3 .
16 жовтня 2017 року постановою ГСУ Служби безпеки України вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000308, як такі, що зберегли на собі сліди підготовки та вчинення вказаного злочину та можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.
Старший слідчий в ОВС Головного управління СБ України ОСОБА_20 , за погодженням прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 15-16 жовтня 2017року з метою збереження вказаних речових доказів, остільки майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого містить достатньо правових підстав для арешту майна, у відповідності до вимог ст.ст. 170, 171 КПК України та задовольнив його наклавши арешт на майно зазначене у ньому.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Твердження апелянта про те, що власник майна не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за їх дії, слід визнати непереконливими, оскільки увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце в даному випадку.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала та клопотання слідчого не містять обгрунтування потреб у застосуванні арешту, є непереконливими, з урахуванням відповідності ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України та відповідності клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, твердження апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, спростовуються постановою про визнання вилученого майнаречовим доказомвід 16 жовтня 2017 року, відповідно до якої, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадження.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

- Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 погоджене прокурором відділу генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000308 від 14.08.2017 року та накладено арешт на майно: контрольний талон для проходження «по зеленому коридору» транспортного засобу Lexus, д.н.з НОМЕР_1 ; грошові кошти у сумі 1 673 (тисяча шістсот сімдесят три) гривні та 100 (сто) євро; довіреність від 05.09.2016 року серії НВХ №986220, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_10 строком на три роки, на 1 аркуші; довіреність від 31.07.2017 року серії НМЕ № 528020, видана ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_11 строком на три роки, на 1 аркуші; легковий автомобіль «Lexus LX570», д.н.з НОМЕР_1 ; сірого кольору, VIN код НОМЕР_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .