АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002118 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002118 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначена фактична адреса проживання чи перебування ОСОБА_6 , що позбавляє суд можливості вжити заходи для здійснення судового виклику обвинуваченого. При цьому, судом вживалися заходи забезпечення участі обвинуваченого шляхом повідомлення засобами зв`язку, судовими повістками, а також оголошувався привід обвинуваченого ОСОБА_6 у судове засідання, проте, відповідно до даних рапорту дільничного поліції Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 20.07.2017 року, здійснити привід неможливо, оскільки ОСОБА_6 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом останнього календарного року.

Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального ______________________________________________________
Справа №11-кп/796/1759/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
правопорушення та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено дату, час та місце вчинення дій, які утворюють склад закінченого злочину - крадіжки, а, натомість, зазначено лише час та місце виникнення злочинного умислу, направленого на крадіжку, що не можна ототожнювати з місцем, часом вчинення самого злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 .

Таким чином, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за наявності у ньому невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, а також вирішити питання підготовчого провадження, визначені ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі вирішити питання щодо підсудності обвинувального акту Шевченківському районному суду м. Києва, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у обвинувальному акті, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначені ті анкетні дані та адреса фактичного місця проживання, які при наданні пояснень та при допиті, як підозрюваного, вказував ОСОБА_6 , та за якою слідчим здійснювався і виклик обвинуваченого у судове засідання на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Крім того, звертає увагу на те, що ст. 412 КПК України встановлений вичерпний перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а доводи, які наводить суд у своїй ухвалі, кримінальним процесуальним законодавством не визначені як істотні порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає, що в обвинувальний акт має містити, зокрема - анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 91 КПК України про необхідність доказування в кримінальному провадженні події кримінального правопорушення, а саме - часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, в обвинувальному акті повинно бути зазначено час та місце скоєння останнього.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі, в обвинувальному акті не міститься даних щодо місця проживання ОСОБА_6 , а натомість, зазначено, що він не має постійного місця проживання.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом вживалися заходи до належного повідомлення обвинуваченого про дату, час та місце підготовчого судового засідання за адресою, вказаною прокурором в супровідному листі про направлення обвинувального акта до суду для розгляду, як адресу проживання обвинуваченого.

Однак, у зв`язку з неявкою обвинуваченого, судом застосовувався його привід у судове засідання. Відповідно до рапорту дільничного офіцера поліції ВП №3 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , направленого до суду на виконання ухвали про привід, ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 протягом останнього календарного року не проживав.

Крім того, у викладених в обвинувальному акті фактичних обставинах кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення зазначений час та місце виникнення у ОСОБА_6 злочинного умислу, направленого на крадіжку, однак час та місце вчинення ним безпосередньо крадіжки майна не зазначено. При цьому, немає вказівки на відсутність можливості встановити час та місце вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також про вчинення його в той же день і в тому ж місці, де у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора у провадженні задоволенню не підлягає.
При цьому, посилання прокурора на незаконність повернення судом обвинувального акта прокурору через відсутність в ухвалі суду посилань на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які встановлені в ст. 412 КПК України, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки положення вказаної процесуальної норми стосуються порушень, допущених в ході судового розгляду, в той час як під час підготовчого судового засідання перевіряється судом дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України щодо форми та змісту обвинувального акта, і у зв`язку із встановленням судом першої інстанції в даному випадку таких істотних порушень вимог цього процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, судом і було обґрунтовано прийнято рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0002118 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3