Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9684/17
н/п 1-кп/490/983/2017
ВИРОК
Іменем України
12 січня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004542, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополі Автономної республіки Крим, є громадянкою України, раніше не судимою, заміжньою, має на утриманні двох малолітніх дітей, має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
16 жовтня 2017 року, близько 20 год. 20 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у темний час доби рухалася прямою, сухою, чистою та освітленою міським електропостачанням проїзною частиною вулиці Фалеївської зі сторони вул. Нікольської в напрямку вул. Адміральської в м. Миколаєві зі швидкістю близько 40 км/г та, порушуючи вимоги п.п. 2.3 "б", 12.1, 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, а також вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" додатку 1 до Правил дорожнього руху України, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася і її змін, перед початком перетину проїзної частини вулиці Адміральської, що є головною по відношенню до вулиці Фалеївської, якою вона рухалася, не впевнилася, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого не надала дороги мотоциклу "HONDA STEED", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та допустила зіткнення передньою частиною керованого нею автомобіля із лівою боковою частиною вказаного мотоциклу, в результаті чого водій ОСОБА_4 зазнав тілесних ушкоджень у вигляді саден верхніх та нижніх кінцівок, а також перелому внутрішньої лодижки лівої гомілки, що за ступенем тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я, належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, винною себе визнала повністю, повідомивши, що дійсно 16 жовтня 2017 року, близько 20 год., вона, керуючи автомобілем "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися її діти, у темний час доби рухалася проїзною частиною вулиці Фалеївської в напрямку вул. Адміральської в м. Миколаєві. Проїжджаючи перехрестя з вулицею Адміральською, яка є головною дорогою, перед яким встановлено дорожній знак "Проїзд без зупинки заборонено", не зупинилася на вимогу знаку, а лише зменшила рух, не помітила, що з правового боку вулицею Адміральською до цього перехрестя наближається мотоцикл "Нонда", яким керував потерпілий, а тому не надала йому дороги і допустила з ним зіткнення, внаслідок чого водій мотоцикла опинився на землі. Вона відразу зупинилася. Було викликано поліцію та "швидку". Потерпілого було госпіталізовано. Під час його знаходження у лікарні нею надано матеріальну допомогу на лікування потерпілого на суму 3000 грн., про що отримано відповідні розписки. У вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину за викладених вище обставин.
Вказані вище дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що вона вчинила необережний злочин невеликої тяжкості, її особу, а саме те, що вона є раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, є внутрішньою переселенкою з АРК, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують - щире каяття і добровільне часткове відшкодування потерпілому майнової шкоди, завданої злочином.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_6 мінімальне основне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що відповідає особі обвинуваченої, тяжкості вчиненого нею злочину та її поведінці після вчинення злочину.
З урахуванням обставин вчинення злочину, особи обвинуваченої та її щирого каяття, таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових подібних злочинів.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 вартості відновлювального ремонту пошкодженого мотоцикла, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки по-перше потерпілий не є власником вказаного транспортного засобу, а тому цю шкоду, задано не йому, і, виходячи з положень ст. 1166 ЦК України, він не має права вимагати її відшкодування, а по-друге вимоги з відшкодування цієї шкоди не випливають з пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, суть якого полягає у спричиненні злочином шкоди здоров`ю потерпілого, а не його майну.
В частині відшкодування витрат потерпілого ОСОБА_4 на придбання ліків у сумі 1 112 грн. для лікування, обумовленого ушкодженням здоров`я в наслідок вчинення ОСОБА_6 злочину, вимоги потерпілого є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі ч. 3 ст. 1166, ч. 1 ст. 1195 ЦК України.
Факт здійснення цих витрат потерпілим обвинуваченою визнається, а крім цього підтверджується оригіналами чеків про придбання ліків.
З наданих обвинуваченою розписок про передачу матері потерпілого грошових коштів у сумі 3 000 грн. на лікування потерпілого слідує, що ці кошти передано не на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_4 , зазначених у позові останнього, а отже такі витрати неможливо визнати відшкодованими.
В частині відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, позов потерпілого підлягає частковому задоволенню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України.
Є беззаперечним, що внаслідок ушкодження здоров`я (спричинення йому тілесних ушкоджень середнього ступень тяжкості, зокрема перелому внутрішньої лодижки лівої гомілки) потерпілий зазнав фізичних страждань (фізичного болю, обмеження функціональності його органів тощо), а також душевних страждань, обумовлених неможливістю реалізації його соціально-побутових потреб, у тому числі неможливості тривалий час проходити навчання в музичній школі, брати участь у репетиціях, готуватися до вступу до консерваторії тощо, як це у своїй позовній заяві зазначає потерпілий.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода, крім іншого, відшкодовується грішми, при цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи справедливий розмір грошової компенсації моральної шкоди, завданої злочином потерпілому, суд враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, а також їх тривалість.

Разом з тим, суд при визначенні розміру вказаної компенсації має дотримуватися принципу розумності і при цьому враховувати не тільки глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, а також їх тривалість, але й ступінь вини обвинуваченої, її матеріальне становище, наявність в неї утриманців тощо.

З урахуванням необережної форми вини у завданні шкоди, ступеня цієї вини, зокрема ступеню передбачення можливості настання суспільно-небезпечних наслідків її дій за вказаних вище конкретних обставин, матеріального становища обвинуваченої, наявності в неї на утриманні двох малолітніх дітей (а, відповідно, очевидної непомірності для неї здійснення компенсації завданої моральної шкоди у такому розмірі, як зазначив потерпілий), її щирого каяття, суд вважає стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого 5 000 гривень - розумною та справедливою грошовою компенсацією завданої йому злочином моральної шкоди.
Як випливає зі змісту ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме транспортні засоби "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю обвинуваченої ОСОБА_6 , та "HONDA STEED", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є власністю ОСОБА_11 , віддані на зберігання до прийняття остаточного рішення власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_11 відповідно, слід вважати повернутими за належністю.
Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведення у кримінальному провадженні № 0004542 судових експертиз (висновки № 866 від 30.10.2017, № 865 від 31.10.2017 та № 867 від 31.10.2017), якими документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на загальну суму 5 937 грн. 60 коп..
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 5 937 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування вказаних витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй за цей злочин покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 :
- 1 112 (одну тисячу сто дванадцять) гривень - в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином (витрати на лікування);
- 5 000 (п`ять тисяч) гривень - в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів - 5 937 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень 60 копійок.
Речові докази: транспортні засоби "RENAULT SCENIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю обвинуваченої ОСОБА_6 , та "HONDA STEED", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є власністю ОСОБА_11 , віддані на зберігання до прийняття остаточного рішення власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_11 відповідно - вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: