11-кп/775/53/2018(м)

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 156 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Омра, Тр. Печорського р-ну, республіка Комі, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 1) 15.05.2001 р. Володарським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі; 2) 29.01.2003 р. Новоазовським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 09.09.2008 р. Володарським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 196, ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з випробуванням на 1 рік; 4) 28.01.2015 р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки 6 місяців, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за вчинення кримінального правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_8 в період часу з весни 2015 року по 26 жовтня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись сексуальним спонуканням, умисно скоював дії, спрямовані на задоволення своїх статевих пристрастей, шляхом розбещення своєї малолітньої падчерки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, не припиняючи умисні дії, направлені на задоволення своїх сексуальних потреб, шляхом інтелектуального розбещення, примушував останню переглядати фільми, які мали еротичну та порнографічну тематику, тим самим здійснюючи психологічний тиск на останню з метою примушення її до розпусних дій сексуального характеру. Так, 26.10.2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на розбещення малолітньої ОСОБА_10 . ОСОБА_8 схиляв останню задовольнити свої сексуальні потреби.
На зазначений вирок обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд постановив незаконний та необґрунтований вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема обвинувачений стверджує, що події кримінального правопорушення не було, а заява про притягнення до кримінальної відповідальності, яка написана його цивільною дружиною ОСОБА_11 є обмовою, та не відповідає дійсності. Вказує, що отримані від нього свідчення працівниками поліції були здобуті шляхом фізичного і психологічного примусу шляхом підписання протоколів. Стверджує, що на початку слідства йому не було надано захисника, тим самим порушено його процесуальні права. Просить вирок першої інстанції скасувати.
В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що за висновком експертизи він не заподіяв ніяких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_10 , вказує, що відносини у нього з ОСОБА_11 були дуже напруженими через суперечки, тому остання могла подати заяву щодо вчиненням ним злочину виходячи з корисливих цілей.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
За результатами апеляційного розгляду не було встановлено обставин, які би давали підстави для сумнівів у законності й обґрунтованості висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом згідно зі ст. 94 КПК України.
При цьому були предметом ретельної перевірки суду, знайшли належну критичну оцінку й аргументовано спростовані аналогічні наведеним у апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про відсутність події кримінального правопорушення.
Спростовуючи такі доводи, суд послався, зокрема на показання представника потерпілої ОСОБА_11 та аудіозапис допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , проведеного слідчим суддею на підставі ч. 1 ст. 225 КПК України 30.10.2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_8 дійсно вчиняв розпусні дії відносно ОСОБА_10 та ці дії мають ознаку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Як видно з матеріалів справи та з журналу судового засідання (а.п. 88-90 т. 2) малолітня потерпіла ОСОБА_10 2003 року народження, відповідно до вимог ст. 354 КПК України допитувалась слідчим суддею у присутності законного представника ОСОБА_11 та психолога ОСОБА_12 . При цьому суд дослідив дані про умови життя, відносини потерпілої з обвинуваченим ОСОБА_8 ..
Після проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 слідчим суддею психолог ОСОБА_12 підтвердила відсутність підстав розцінювати надані свідчення як результат фантазування або впливу сторонніх осіб. Сама ОСОБА_10 впевнено заперечувала будь-які факти схиляння її до неправдивих пояснень щодо обставин злочину. Крім того, досліджені в судовому засіданні матеріали не свідчать про наявність психологічного зв`язку малолітньої потерпілої ОСОБА_10 з матір`ю ОСОБА_11 , вітчимом ОСОБА_8 та іншими членами сім`ї, який міг би створити підґрунтя для їх впливу на дитину.
Відповідно до висновків амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 757 від 13 листопада 2015 року, проведеної у КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська», потерпіла ОСОБА_10 є психічно здоровою; у неї не виявлено ознак розумової відсталості (інтелектуального недорозвинення); також відсутні буд-які індивідуально-психологічні особливості, які впливають на її дії і висловлювання; ОСОБА_10 мала змогу і може правильно сприймати явища навколишнього середовища і давати про них адекватні відомості; потерпіла не могла розуміти характер і значення скоєних стосовно неї протиправних дій; в даний час у ОСОБА_10 не можна виявити ознак будь-яких психічних розладів, які можливо було б пов`язати зі скоєним щодо неї правопорушенням.
Ці дані в сукупності з іншими доказами свідчать про безпідставність доводів обвинуваченого щодо обмови відносно нього потерпілою ОСОБА_10 та її законним представником ОСОБА_11 ..
Колегія суддів звертає увагу, що показання потерпілої ОСОБА_10 узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , даними ним під час проведення слідчого експерименту, під час якого він детально розповідав та описував обставини вчиненого ним злочину. (а.п. 91-99 т. 2)
З урахуванням наведеного показання малолітньої потерпілої ОСОБА_10 обґрунтовано покладено в основу судового рішення як допустимі та достовірні докази.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист спростовуються матеріалами справи.
Так, ОСОБА_8 28.10.2015 р. було роз`яснено його право на захист, що підтверджується протоколом. (а.п. 47 т. 2)
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.
Постановою слідчого від 29.10.2015 р. ОСОБА_8 було призначено захисника з Донецького обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. (т. 2 а.п. 74). Всі слідчі дії проводились за участю захисника.
При ухваленні вироку суд не використовував як частину доказової бази результатів процесуальних дій із ОСОБА_8 , які були би проведені з порушенням права на правову допомогу або під час яких він би давав показання, відмінні від безпосередньо сприйнятих судом.
Отже, порушення права на захист в даному провадженні не мало місця.
Доводи апеляційної скарги про застосування до ОСОБА_8 незаконних методів ведення досудового розслідування перевірялись судом першої інстанції. За наслідками вказаної перевірки слідчим винесено постанову від 17.03.2017 р. про закриття кримінального провадження щодо перевищення службових повноважень у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення. (а.п. 184-185 т. 1)
Також судом досліджено документи, оформлені під час досудового розслідування й підписані обвинуваченим ОСОБА_8 , які не містять будь-яких заяв чи повідомлень останнього щодо вчинення протиправних дій з боку працівників правоохоронних органів.
Отже, вказані доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги щодо підтвердження експертизою того факту що потерпілій не було заподіяв ніяких тілесних ушкоджень не впливають на законність оскаржуваного вироку, оскільки спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не інкримінувалось.
Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції статті КК України, за якою його визнано винним, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даної справи. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_8 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 4 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний суд протягом 3 місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: