Справа № 307/3329/16-к
Провадження № 1-кп/307/196/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

законного представника малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 9-го класу Грушівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 185 України,
В С Т А Н О В И В:
21.03.2016 р., близько 12-ї год., малолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до магазину «Тиса» по вул. Спортивній 1, у смт. Солотвино, та викрав велосипед фірми «Ocean NORMANDIA», вартістю 2400 грв., який стояв з тильного боку магазину і належав ОСОБА_7 , чим завдав їй матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю. Пояснив, що 21.03.2016 р., близько 12-ї год., знаходячись біля магазину «Тиса» по вул. Спортивній 1, у смт. Солотвино, він побачив велосипед фірми «Ocean NORMANDIA». Переконавшись що його ніхто не бачить, сів на велосипед та поїхав у напрямку с. Грушово. У вчиненому розкаюється та обіцяє більше подібного не вчиняти.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справ у її відсутності.
Розглянувши матеріали клопотання суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України доведена повністю.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та її законний представник правильно розуміють зміст вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та оглядом матеріалів справи, які характеризують його як особу.
Прокурор, вважаючи доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтримав клопотання слідчого про застосування до нього заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.

Захисник ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення, тому до нього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.
Законний представник малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримала клопотання про застосування до сина примусового заходу виховного характеру у вигляді його передачі під її нагляд. Пояснила, що сім`я достатньо матеріально забезпечена. Син разом з вітчимом влітку цього року виїжджав на заробітки, а зароблені кошти віддав їй.
Оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Заслухавши думку прокурора та учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.
Частиною 1 ст. 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
З приписів ст. 22 КК України вбачається, що кримінальній відповідальності за крадіжку (стаття 185) підлягають особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 виповнилося лише 13 років. Тому відповідно до ст. 18 КК України він не є суб`єктом кримінального правопорушення.
Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.
Тому, керуючись ст.ст. 18, 97, 105 КК України, ст.ст. 498-501 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В :
Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 1 ст. 185 КК України примусові заходи виховного характеру - передати під нагляд матері ОСОБА_5 .
Строк примусових заходів виховного характеру встановити на один рік з моменту постановлення ухвали.
Речовий доказ велосипед «Ocean NORMANDIA» залишити ОСОБА_7 .
Судові витрати по справі відсутні.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 7 днів після її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1