Справа № 572/2018/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК-46 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року - за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирок в частині призначеного покарання змінено ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 21 вересня 2015 року є засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 01.04.2015 року, кінець строку покарання 10.01.2018 року.
ВСТАНОВИВ :
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що на даний час має заохочення, працевлаштований, а тому є можливим його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного покарання, оскільки термін покарання, що залишився, є незначним.
Представник адміністрації ВК-46 у Рівненській області заперечив проти поданого клопотання, зазначаючи, що засудженому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення через те, що він не довів своє виправлення.
Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
На момент подання засудженим клопотання ним дійсно відбуто 3/4 строку призначеного покарання особі, яка звільнялась умовно-достроково та знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 4 місяці 3 дні).
Обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.
Так, відповідно до наявних в матеріалах особової справи засудженого матеріалів ОСОБА_5 є працевлаштованим, до роботи ставиться старанно. Однак, відповідно до наявної в матеріалах особової справи довідки про виконання норми виробітку за 2015-2017 роки норма виробітку засудженого у більшості місяців становила 0.
Як вбачається із довідки про наявність стягнень та заохочень - за час відбуття покарання засуджений мав стягнення за встановлення між камерного зв`язку.
Постановами начальника Київського СІЗО від 8 листопада 2016 року та від 22 грудня 2016 року на засудженого було накладено стягнення - оголошено догану.
Крім цього, слід врахувати, що згідно із дослідженими судом опитувалними листами керівників служб установи та витягами із протоколів № 02 від 31 січня 2017 року, №06 від 31 березня 2017 року засідання комісії засуджений вважався таким, що не заслуговує на застосування відносно нього пільги у виді, відповідно, переведення до дільниці соціальної реабілітації, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, оскільки не є таким, що довів своє виправлення.
Наказом начальника установи від 14 липня 2017 року до засудженого дійсно було застосовано захід заохочення подяку, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
Однак, враховуючи увесь період відбуття покарання, суд вважає, що період часу, протягом якого засуджений мав погашене стягнення та заохочення за сумлінну поведінку є незначним, а тому на даний час клопотання про звільнення його від подальшого відбування покарання є передчасним, а тому клопотання засудженого не підлягає до задоволення.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з моменту її проголошення.
Cуддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_7