Провадження №1-кп/523/428/18
УХВАЛА
12.03.2018 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в присутності обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження по звинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В ході судового розгляду прокурор висловив думку, щодо необхідності продовження відносно обвинувачуваних запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки вважав, що існують ризики по кримінальному провадженню.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, а саме захисника ОСОБА_4 , яка заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного, посилаючись що ризики вказані прокурором не доведені та просила змінити відносно її підзахисного запобіжний захід на домашній арешт, захисника ОСОБА_5 , яка також заперечувала проти продовження запобіжного заходу та заявила клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу на домашній арешт.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
З огляду на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, згідно ст. 331 ч. 1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинувачених.
Разом з тим, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри (обвинувачення) перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші чітко наведені підстави для продовження тримання особи під вартою (п.60 рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»),
Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід застосовувався, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Так, прокурором під час судового розгляду не надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а підстави викладені вище, для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,не є вагомим аргументом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З врахуванням сукупності викладеного суд вважає, що в силу тяжкості вмінених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діянь, отриманих даних про достатню міцність його соціальних зв`язків, а також для забезпечення належного виконання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покладених на них процесуальних обов`язків, до останніх в подальшому достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, главою 18 КПК України, колегія суддів, -
постановив:
Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 10.05.2018 року, та негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:
1. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
2. Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
3. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 будь-яким способом спілкуватись з другим обвинуваченим, потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.
Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 10.05.2018 року, та негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:
1. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
2. Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .
3. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 будь-яким способом спілкуватись з другим обвинуваченим, потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених на стадії судового слідства здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Суворовського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1