Дата документу Справа № 328/811/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1242/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 328/811/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року, якою
скасовано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25.02.2016 року та ухвалою Токмацького районного суду від 06.05.2016 року.
Направлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місця позбавлення волі для відбування покарання призначеного вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25.02.2016 року та ухвалою Токмацького районного суду від 06.05.2016 року.
Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання.
Згідно зі змістом ухвали, начальник Токмацького районного відділу з питань пробації звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (далі по тексту Подання) щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його для подальшого відбування покарання призначеного вироком суду, оскільки він порушує покладені судом обов`язки.
25.02.2016 року вироком Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 остаточно призначено до відбуття 3 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування, призначеного покарання з випробувальним строком 3 роки та на нього були покладені обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
06.05.2016 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області до вказаного вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Токмацького районного суду від 22.12.2015 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, і остаточно до відбуття призначено 3 роки 7 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном 3 роки. Крім того, покладено обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
05.04.2016 року ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком і умовами відбування призначеного покарання, а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію під його особистий підпис. Після отримання ухвали Токмацького районного суду від 06.05.2016 року ОСОБА_8 був повторно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання 31.05.2016 року, а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію під його особистий підпис у першій та третій вівторок кожного місяця. Крім цього, 01.11.2016 року засудженому ОСОБА_7 під час проведення реєстрації були роз`яснені зміни в статтях 163-166 КВК України.
За час перебування на обліку ОСОБА_7 в частині відбування покарання характеризується незадовільно, так як систематично не виконує покладені судом обов`язки та один раз притягався до адміністративної відповідальності.
Так, 02.08.2016 року ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини. Опитаний ОСОБА_7 пояснив, що не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, так як забув, за що йому 16.08.2016 року було винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що в разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, КВІ може направити матеріали до суду про скасування звільнення віх відбування покарання з випробуванням.
Також, 06.12.2016 року ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини. Опитаний ОСОБА_7 пояснив, що не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, так як працював у приватного підприємця за межами м. Токмака, за що йому 20.12.2016 року було вдруге винесено письмове попередження.
Крім цього, 09.11.2016 року Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 був притягнений до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КУпАП у вигляді попередження, в зв`язку з чим на підставі частини 5 статті 166 КВК України з засудженим було проведене профілактичну бесіду.
Незважаючи на винесені два письмові попередження та неодноразове проведення профілактичних і попереджувальних бесід ОСОБА_7 продовжив порушувати порядок і умови відбування покарання, а саме 07.03.2017 року він не з`явився на реєстрацію до Токмацького районного відділу з питань пробації. Опитаний 21.03.2017 року ОСОБА_7 пояснив, що не з`явився на реєстрацію, так як працював в с. Виноградне Токмацького району.
Засуджений не надав суду доказів на підтвердження поважних причин неявки до Токмацького районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїми діями злісно ухиляється від відбування призначеного судом покарання. Не з`являється до Токмацького РВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на реєстрацію, не виконує покладені судом обов`язки, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення, довіру суду не виправдовує, у зв`язку з чим його слід направити для відбування призначеного покарання.
Зі змісту апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 випливає, що він вважає незаконним ухвалу місцевого суду, просить її скасувати і звільнити його з місць позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу просив ухвалу скасувати і звільнити його з місць позбавлення волі; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважала ухвалу законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення не відповідає зазначеній нормі процесуального Закону.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що засуджений своїми діями злісно ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не з`являється до Токмацького РВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на реєстрацію, не виконує покладені судом обов`язки, що на переконання суду, свідчило про його не бажання стати на шлях виправлення, довіру суду не виправдовує, у зв`язку з чим його слід направити для відбування призначеного покарання.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками.

Відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

З матеріалів особової справи випливає що на протязі 9 місяців іспитового терміну, із 20 разів зазначених в листі реєстрації (о.с. а.с 57), засуджений лише тричі не з`явився в орган пробації - 02.08.2016, 06.12.2016 і 07.03.2017. Кожної наступної реєстрації ОСОБА_7 повідомляв орган пробації про причини неявки. Вказане свідчить про те, що неявки на реєстрацію не носили систематичного характеру, тому вказівка суду щодо злісного ухиляння засудженим від відбування призначеного судом покарання, є помилковою.

З пояснень ОСОБА_7 випливало, що 07.03.2017 він не з`явився на реєстрацію оскільки працював по найму в селі. В апеляційному суді підтвердив ці покази, та повідомив, що періодично працював за межами м. Токмак, оскільки в місті він не може влаштуватися на роботу. В першому випадку його неявки на реєстрацію він також працював. Вказані обставини судом перевірені не були, натомість необґрунтовано були розцінені як такі, що свідчать про неповажність причин неявки до органу пробації.
Адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_9 одноразово, за своїм характером є дрібним і за його скоєння останньому було винесено лише попередження.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що допущені ОСОБА_9 поодинокі порушення обов`язків щодо явки на реєстрацію в орган пробації та вчинення ним одного дрібного адміністративного правопорушення, не можуть бути підставою для застосування положень ч.2 ст.78 КК України і направлення засудженого для відбування покарання, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню, а Подання підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргузасудженого ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року, скасувати.
Подання начальника Токмацького РВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ, залишити без задоволення.
Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з місць позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4