Справа № 761/3216/18
Провадження № 1-кп/761/1196/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014594 від 07 грудня 2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366-1 КК України ,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 10 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0014594 від 07 грудня 2017 року.

Як вбачається з вказаного клопотання, ОСОБА_4 , обіймаючи у період з 12.11.2015 по 06.04.2016 начальника відділу експлуатації управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві та будучи відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, тобто ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України.
Так, відповідно до наказу від 12.11.2015 № 996-0 начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу експлуатації управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві.
На підставі наказу начальника Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 04.04.2016 № 347-о ОСОБА_4 з 06.04.2016 звільнений із вказаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності.
Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка згідно із Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної служби. Відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, підпункті «а» п. 2 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.
Ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" п. 2, п. 5 ч.І ст. З, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 366-1 КК України являється суб`єктом декларування і був зобов`язаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік.
Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.
Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування, у тому числі осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року №1975-VIІІ, строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше продовжено до 01.05.2017.
Таким чином, ОСОБА_4 був зобов`язаний до 01.05.2017 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2016 рік.
Як в подальшому вбачається з вказаного клопотання, ОСОБА_4 , незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким він являвся до 06.04.2016, та не подав її у визначений законодавством термін.
У зв`язку із цим, діючи у порядку ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 15.08.2017 № 51-08/28792/17 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання ним декларації та зобов`язання подати її протягом 10 днів з дня отримання повідомлення.
Як далі зазначено у клопотанні, 18.08.2017 ОСОБА_4 у відділенні поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта» № 134 по вул. Симиренка, 1/2 у м. Києві особисто отримав зазначене вище повідомлення та ознайомившись з його змістом, достовірно усвідомив факт необхідності подання декларації за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також передбачену КК України кримінальну відповідальність за її неподання.
Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи кримінально-протиправну мету щодо умисного неподання декларації, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, проігнорував повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 15.08.2017 та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не подав.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Разом з тим, клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, направлене до Шевченківського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 10, є необґрунтованим та таким, що порушує права та свободи ОСОБА_4 .

Згідно зі ст.. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, просив клопотання задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 КК України, останній вину визнав, щиро розкаявся. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, займається громадською діяльністю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначивши, що при звільненні з посади начальника відділу експлуатації управління інфраструктури Головного управління Державної фіскальної служби України 06 квітня 2016 року у відділі кадрів йому пояснили, що йому необхідно подати декларацію за 2016 рік. Приблизно через місяць чи через два місяці він заповнив декларацію за 2016 рік у паперовому вигляді та приніс її до відділу кадрів за останнім місцем роботи. Проте у відділі кадрів йому відповіли, що цю декларацію в паперовому вигляді вони не можуть прийняти та необхідно заповнити в електронному вигляді, але як це зробити вони самі не знали та пояснити йому не змогли. Про порядок заповнення такої декларації він запитував у своїх колег по роботі, проте також відповіді від них не отримав. Електронного ключа йому ніхто не видавав. Про те, що необхідно отримати електронний ключ у податковій інспекції він не знав.

18 серпня 2017 року йому поштою було направлено листа з Національного агентства з питань запобігання корупції про те, що йому необхідно подати декларацію за 2016 рік. Того ж дня чи наступного дня він зателефонував на номер телефону, що був зазначений в цьому листі, розмовляв з якимось співробітником цього агентства, який не представився. ОСОБА_4 розповів цьому співробітнику зміст цього листа та залишив останньому свій номер телефона. У відповідь співробітник цього агентства запевнив ОСОБА_4 , що з ним зв`яжуться, але йому так ніхто і не зателефонував. Вже на початку січня 2018 року йому зателефонував слідчий по вказаному кримінальному провадженню та викликав до себе. Від слідчого він і дізнався, що електронний ключ можливо отримати через Приватбанк, що він і зробив. Після чого він одразу подав декларацію за 2016 рік.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що кожного року, працюючи у Головному управлінні Державної фіскальної служби України у м. Києві, він постійно подавав декларацію про доходи відповідно до вимог закону.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, про те, що обставини подання ОСОБА_4 декларації за 2016 рік в паперовому вигляді йому не відомі. Крім того, вказав, що співробітники відділу кадрів, куди подавав ОСОБА_4 свою декларацію за 2016 рік під час досудового розслідування допитані не були.

Відповідно до ст. 2 КПК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Суб`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України є психічне ставлення особи до дії, передбаченої вказаною статтею та її наслідків, виражене у формі умислу.
Проте, з пояснень, наданих ОСОБА_4 в судовому засіданні вбачається, що умислу на неподання декларації у нього не було, доводи, наведені ОСОБА_4 в судовому засіданні, прокурором не спростовані, співробітники відділу кадрів, куди подавав ОСОБА_4 заповнену декларацію за 2016 рік не допитані.
Органом досудового розслідування не перевірені і доводи ОСОБА_4 про те, що він в той же день чи наступного дня як отримав лист з НАЗК про заповнення декларації зателефонував на номер телефону, що був зазначений в цьому листі, розмовляв з якимось співробітником цього агентства, який не представився, розповівши про зміст цього листа та залишивши свій номер телефона, будучи запевненим співробітником агентства, що йому зателефонують з Національного агентства з питань запобігання корупції, проте, останньому так ніхто і не зателефонував.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.ч. 1, 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші обставини.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Разом з тим, органом досудового розслідування, в порушення вимог вищевказаних статей Кримінального процесуального закону, порушуючи принцип всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не досліджено та не перевірено доводи ОСОБА_4 , не допитано осіб, не яких посилався ОСОБА_4 з приводу суттєвих обставин, тим самим не перевірено та не оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0014594 від 07 грудня 2017 року, є необґрунтованим та таким, що направлено прокуратурою до Шевченківського районного суду м. Києва безпідставно, як наслідок суд приходить до висновку відмовити у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 285,286, 287, 288, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0014594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014594 від 07 грудня 2017 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366-1 КК України.

Повернути клопотання про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0014594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014594 від 07 грудня 2017 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366-1 КК України до Київської місцевої прокуратури № 10.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1