11-кп/775/184/2018(м)
221/6668/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 27 грудня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 27 грудня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01 лютого 2016 року до ЄРДР за № 0000082, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В ухвалі суд першої інстанції посилається на те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, а саме - привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб (ч.3 ст.191 КК України) та складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів (ч.1 стю.366 КК України.)

У обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин в частині зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тобто, не зазначено, у чому саме полягає корисливий мотив, інші особисті інтереси ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яку саме особисту вигоду майнового чи немайнового характеру прагнули отримати обвинувачені у результаті вчинення інкримінованих ним діянь. При цьому, суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується саме прямим умислом і корисливим мотивом. Однак, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діяли в інтересах третіх осіб. Коло цих осіб та їх анкетні дані не встановлені; з обвинувального акту не вбачається, чи діяли обвинувачені за попередньою змовою з цими невідомими особами, не зазначена роль вказаних осіб у вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинах.

Ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України, а саме - в частині видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, також не розкриті. Сторона обвинувачення обмежилась вказівкою , що « ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою приховання злочинної діяльності… достовірно знаючи про те, що начальником станції залізничного цеху ПрАТ « НТРУ» ОСОБА_11 були внесені завідомо неправдиві відомості до актів про проведення робіт по утриманню залізничних шляхів, наклали свій підпис у відповідних графах, чим видали завідомо неправдиві офіційні документи…»( а.к.п. 7) При цьому, ОСОБА_11 не притягується до кримінальної відповідальності як особа, яка згідно обвинувального акту, внесла завідомо неправдиві відомості до актів, тобто скоїла злочин, передбачений ст. 366 ч.1 КК України.

Кваліфікуючи діяння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.3 ст. 191 та ч.1 ст. 366 КК України, в обвинувальному акті зазначено, що « з метою приховання факту нестачі , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали усні вказівки ОСОБА_11 скласти фіктівни акти списання металобрухту. При цьому, в обвинувальному акті не зазначена роль ОСОБА_11 у вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинах, не визначено, чи є вона співучасником даних злочинів, тобто обвинувачення не є конкретними, що позбавляє суд можливості чітко визначити межі обвинувачення. Це саме стосується й інших осіб ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) , яким, згідно обвинувального акту ( а.к.п. 6) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надавали усні розпорядження щодо відвантаження металобрухту з промислової зони залізничного цеху ПрАТ « НТРУ» - в обвинувальному акті не зазначена роль кожного з них у вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинах, не визначено, чи є вони співучасниками даних злочинів, тобто обвинувачення не є конкретними, коректним та процесуально чіткими.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є цілком необґрунтованою та такою, що жодним чином не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам кримінального процесуального Кодексу.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору прийшов до передчасного та помилкового висновку, оскільки на думку колегії суддів обвинувальний акт складений у відповідності до ст. 291 КПК України.

Колегія суддів вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані правильно, а саме за ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, правильно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з зазначенням часу, місця, способу та інших обставин кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурор саме так бачить пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення, як вказано в обвинувальному акті, та колегія суддів вважає, що прокурором складено обвинувальний акт правильно, у відповідності до кримінального процесуального законодавства.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора являється обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як незаконна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 27 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01 лютого 2016 року до ЄРДР за № 0000082, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України скасувати.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 направити до Волноваського районного суду Донецької області на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: