Справа № 635/6260/14-к
Номер провадження 1-кп/635/392/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001608 від 20.04.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Всеволожськ Ленінградської області РФ, громадянина Російської Федерації, не одруженого, не працюючого, освіта середня-спеціальна, раніше судимого: 04 липня 2014 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 297 ч. 3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, з іспитовим строком - 2 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
В кінці березня 2014 р., більш точної дати встановити не представилося можливим, в денний період часу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через неогороджену ділянку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де, скориставшись тим, що свідки та потерпілий ОСОБА_6 , на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, з городньої ділянки таємно викрав 2 металеві труби довжиною 3 м. вартістю 99 грн. 75 коп. за одну на суму 199 грн. 50 коп., 2 металевих кутка довжиною 3 м., вартістю 85 грн. 50 коп. за одну на суму 171 грн. 00 коп.. Після цього, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 370 грн. 50 коп.

Крім того, на початку квітня 2014 року, більш точна дата не встановлена, в денний період часу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, з проникненням до сараю, який належить ОСОБА_7 , розташованого навпроти будинку АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що свідки та потерпіла ОСОБА_7 , на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, шляхом відкриття незачинених дверей, проник до вказаного сараю, звідки таємно викрав 5 металевих кутків довжиною 1,5 м. вартістю 28 грн. 18 коп. за один на суму 140 грн. 94 коп., алюмінієвий казанок вартістю 142 грн. 50 коп., металевий трос вартістю 375 грн. 06 коп., 2 металевих кутка довжиною 2 м. вартістю 37 грн. 58 коп. за один на суму 75 грн. 17 коп., належні потерпілій ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 733 грн. 67 коп.

17 квітня 2014 р., у вечірній період часу, ОСОБА_4 , ,діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна з проникненням до домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що свідки та потерпілий ОСОБА_8 на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де з городньої ділянки, таємно викрав металеву арматуру в кількості 22 шт. вартістю 11 грн. 64 коп. за одну на суму 256 грн. 08 коп., металеві кутки в кількості 10 штук вартістю 29 грн. 10 коп. за одну на суму 291 грн. 00 коп., належних потерпілому ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 547 грн. 08 коп.

18 квітня 2014 р., у вечірній час, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, з проникненням до домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що свідки та потерпілий ОСОБА_9 на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, шляхом відкриття дверей гаражу, проник до вказаного гаражу, звідки таємно викрав вуглошліфовальну машинку ТМ «Днепромаш» вартістю 190 грн. 00 коп., подовжувач ТМ «Schwabe» ,довжиною 35 метрів вартістю 403 грн. 75 коп., кабель силовий довжиною 40 м. вартістю 237 грн. 88 коп., належних потерпілому ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 831 грн. 63 коп.

28 квітня 2014 р. у вечірній період часу, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий намір, з метою здійснення таємного викрадення чужого майна, з проникненням до домоволодіння АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що свідки та потерпілий ОСОБА_10 , на той момент були відсутні, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, проник до двору вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав 4 металеві кутки довжиною 3 метри в кількості 4 штук вартістю 54 грн. 12 коп. за один на суму 216 грн. 49 коп., належних потерпілій ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_4 обернув викрадене майно на свою користь, та розпорядився ним за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 216 грн. 49 коп.

При цьому, будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердивши обставини скоєння кримінального правопорушення, які викладено вище, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням провадження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , дані в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприйняття розкриттю злочину, повне визнання своєї вини.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином РФ, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий: 04 липня 2014 р. Харківським районним судом Харківської області за ст. 297 ч. 3 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, з іспитовим строком - 2 роки (т.1 а.с. 236-243).

Суд знаходить, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкції ч.3 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

В зв`язку з відсутністю обставини, яка пом`якшує покарання, передбаченої п.2 ч.1 ст.66 КК України, а саме добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, підстав до застосування обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, суд не має.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч.4 ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судом встановлено, що після постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, із звільненням від відбування покарання, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, з іспитовим строком - 2 роки, обвинувачений винен ще в зазначених у даному вироку злочинах, вчинених ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року із змінами і доповненнями (далі Пленум), коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосовування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно (Пункт 23 доповнено абзацом другим згідно з Постановою Верховного Суду № 11 (v0011700-09 ) від 06.11.2009).

Отже, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , до якого за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2014 року застосовані положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання із випробуванням, вчинив до постановлення наведеного вироку інші злочини, за якими він засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з урахуванням наведених вище положень Пленуму, суд вважає за необхідне покарання, призначене за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2014 року виконувати самостійно.

Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, в сумі 27 560 гривень (а.с. 35).

Обвинувачений ОСОБА_4 утримувався під вартою з 12 листопада 2015 року по 16 травня 2017 року. Період перебування під вартою складає з 12 листопада 2015 року по 16 травня 2017 року, тобто один рік шість місяців та чотири дні. Звільнений 16.05.2017 у зв`язку із внесенням застави заставодавцем (а.с. 230-236).
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді застави і необхідно залишити.
Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом до виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув законної сили 24 грудня 2015 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладена у такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.

Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати пов`язані із залученням експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз «ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» для проведення судово-товарознавчої експертизи № 5384 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5759 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5761 від 26.05.2014 р. у сумі 246 грн. 00 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5760 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5805 від 22.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., а всього судові витрати у загальній сумі 1033 грн. 20 коп. на користь держави - до державного бюджету України, які підтверджені відповідною довідкою експертної установи. (а.с. 55, 91, 126, 163, 199)

Речові докази подовжувач, на підставі п. 1) ч. 6 ст. 100 КПК України - повернути власнику ОСОБА_9 , металеву трубу - повернути власнику ОСОБА_6 , металеві куточки - повернути власнику ОСОБА_10 (а.с. 71, 107, 214)

Цивільні позови до ОСОБА_4 не заявлені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки вісім днів.

Залишити ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу, раніше обраний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) з моменту затримання з 12 листопада 2015 року по 16 травня 2017 року із розрахунку один день тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 152 КВК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного цим вироком в зв`язку із відбуттям строку покарання, призначеного вироком суду.
Після вступу вироку у законну силу, якщо застава не була звернена в дохід держави, повернути заставодавцю внесену заставу в зв`язку із обранням ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2015 року в розмірі 27560 гривень (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень).
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати пов`язані із залученням експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз «ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» для проведення судово-товарознавчої експертизи № 5384 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5759 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5761 від 26.05.2014 р. у сумі 246 грн. 00 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5760 від 21.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., судово-товарознавчої експертизи № 5805 від 22.05.2014 р. у сумі 196 грн. 80 коп., а всього судові витрати у загальній сумі 1033 грн. 20 коп. (тисяча тридцять три гривні двадцять копійок) на користь держави - до державного бюджету України.

Речові докази подовжувач, на підставі п. 1) ч. 6 ст. 100 КПК України - повернути власнику ОСОБА_9 , металеву трубу - повернути власнику ОСОБА_6 , металеві куточки - повернути власнику ОСОБА_10 .

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .