Справа 274/2731/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії № 119, звернувся до суду з заявою про звільнення його від призначеного покарання в зв`язку з хворобою.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 6 частини першої статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно частини першої статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Статтею 152 КВК України визначено підстави звільнення від відбування покарання, з яких зокрема є: хвороба.
Відповідно до повідомлення ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» від 16 серпня 2017 року № 22-2518, в установі з 21 квітня 2016 року відбуває міру кримінального покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року за статтею 185, частиною четвертою статті 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з виписки з карти № 238 стаціонарного хворого, направленої ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)», засуджений ОСОБА_3 прибув до терапевтичного відділення багатопрофільної лікарні при ДУ «Райківська виправна колонія (73)» Житомирської області 14 вересня 2017 року на обстеження та лікування із ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» Київської області з діагнозом: В-20, IV клінічна стадія. Був обстежений клінічно та лабораторно. Встановлено діагноз: В-20, IV клінічна стадія. Залишкові явища після перенесеного туберкульозу легень (2015 р.). Хронічний гепатит «С», стадія ремісії, еритразма. Випадків ненадання або надання медичної допомоги неналежним чином не було. 05 жовтня 2017 року хворий ОСОБА_3 після дообстеження та курсу лікування у терапевтичному відділенні БПЛ, був етапований до місця відбування покарання у стадії клінічного благополуччя. Згідно додатку 12 Переліку захворювань, спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», даний засуджений не підпадає для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання.
Сам факт захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання, загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Але ні з висновку, ні з матеріалів справи не вбачається, що вказана хвороба засудженого перешкоджає відбуванню ним покарання, що подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Засудженим, обґрунтованих підтверджень про те, що за умови звільнення від покарання йому буде надана медична допомога більш якісного рівня, ніж та, що він отримує на даний час та можливість продовжити ним лікування, надано не було, що має істотне значення для вирішення подання.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись статтею 84 КК України, 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з хворобою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1