У Х В А Л А
26.10.2017 Справа №607/12869/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якій просить вказану постанову скасувати.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що винесена слідчим постанова є необґрунтованою та незаконною, прийнята без належного проведення досудового розслідування. Зазначає, що слідчим в ході досудового розслідування в повному обсязі не виконано вказівок прокурора, не допитано свідка ОСОБА_6 , не встановлено місцезнаходження автомобіля КАМАЗ, яким незаконно заволодів ОСОБА_7 , не проведено одночасного допиту між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . З цих підстав просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не зявилися, не скористалися своїм правом на подання заперечень по суті скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Тернопільським РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001714 від 30 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом того, що в 2006 році ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів автомобілем марки «КАМАЗ 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому шкоду на суму 75000 гривень.

Постановою слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року кримінальне провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриваючи провадження, слідчий виходив з того, що відносини, які виникли між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відносяться до цивільно-правових, будь-яких доказів про наявність в ОСОБА_7 злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману в ході досудового розслідування не здобуто.

Проте, прийшовши до такого висновку, слідчий, всупереч ч.5 ст. 110 КПК України не навів належного обґрунтування мотивів прийняття постанови, не надав правової оцінки доказам, зібраних в ході досудового розслідування, з посиланням на те, які елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України вони виключають.

Окрім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не в повній мірі вжито заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Так, слідчим і надалі залишилися не виконаними вказівки прокурора, надані у кримінальному провадженні № 0001714 в порядку ст. 36 КПК України, зокрема, не допитано свідка ОСОБА_6 про відомі йому обставини справи; не встановлено інших свідків та очевидців даного правопорушення; не встановлено місце знаходження автомобіля марки «КАМАЗ 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; не проведено одночасного допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , хоча в їхніх показах є розбіжності; не проведено слідчого експерименту.

На необхідність виконання вказаних вказівок звертав увагу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду в ухвалі від 22 березня 2016 року, якою була скасована попередня постанова про закриття даного кримінального провадження.

У вищевказаній ухвалі слідчий суддя також вказував на необхідність в ході досудового розслідування перевірити покази потерпілого ОСОБА_4 , що також не було здійснено.

Окрім того, не встановлено за ким на даний час зареєстрований КАМАЗ 5410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , хоча про необхідність встановлення цих даних давалося доручення слідчим СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 у порядку ст. 40 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року, є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

За таких обставин, а також враховуючи, що слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, своїх заперечень слідчому судді не надали, принцип змагальності закріплений в статті 22 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 13 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - скасувати.

Направити в слідчий відділ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження № 0001714 від 30 квітня 2013 року для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1