Справа № 592/2108/18
Провадження № 1-кп/592/341/18
ВИРОК
16 березня 2018 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 229-6 ч. 1 КК України від 31.01.2000 року до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 2 роки;
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 229-6 ч. З, 42 КК України від 04.03.2002 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 22.10.2003 по відбуттю покарання ;
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. ст. 309 ч. 2, 395 КК України від 27.05.2004 року до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнився 23.09.2005 на підставі Закону України "Про амністію";
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 315 ч. 2, 317 ч. 2 КК України від 08.06.2006 року до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнився 11.09.2009 по відбуттю покарання;
-вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ст. 121 ч. 1 КК України від 13.08.2010 року до позбавлення волі строком на 5 років. 09.2013 Полтавським районним судом в порядку ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 9 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів при наступних обставинах.
Так, 27.01.2015 в порушення вимог щодо заборони обігу наркотичних засобів ОСОБА_3 вирішив збагатитись за рахунок збуту наркотичних засобів.
Реалізуючи свій злочинний намір, 27.01.2015 близько 10 год. 45 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у буд. АДРЕСА_2 , в порушення вимог щодо заборони обігу наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих спонукань, попередньо домовившись, зустрівся з «покупцем» оперативної закупки ОСОБА_6 , якому незаконно, повторно та як особа , яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст. 309,315,317 КК України ,сбув за 100 грн. 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу-опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,194 г, який зберігався в медичному шприці ємністю 5 мл.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у збуті особливо-небезпечного наркотичного засобу «опію ацетильованого» ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - кваліфікуючими ознаками якого є збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений особою повторно та особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. ст. 309, 315, 317 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні за ст. 307 ч.2 КК україни визнав повністю та підтвердив обставини , викладені в обвинувальному акті.
В ході досудового розслідування 13 березня 2018 року між прокурором і обвинуваченим, з участю захисника, була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України та покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вказаною статтею з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 307 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 13 березня 2018 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання рід вартою.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винуватим за 2. ст. 307 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи №163 від 29.01.2015 в сумі 368 грн. 94 коп.
Речовий доказ медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,194г, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Сумського ВП ГУНП в Сумській області - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1