Справа № 544/429/18
№ пров. 1-кс/544/82/2018
У Х В А Л А
іменем України
23 квітня 2018 року м. Пирятин
Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
начальника СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ,
прокурора Пирятинського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0000003 від 04.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

у с т а н о в и в:
До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 від 19 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 04.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні скаржник вказав, що з постановою слідчого про закриття кримінального провадження категорично не погоджується, уважає, що належним чином не вчинено жодної слідчої дії, досудове розслідування проведено неналежним чином, а лише поверхнево по документах, не в повному обсязі. Також скаржник ОСОБА_6 уважає що ним не пропущено строків на оскарження постанови від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження. Скаржник наголосив на тому, що він у процесі розгляду скарги на постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19.12.2016, що слухалася у Гребінківському районному суді слідчим суддею ОСОБА_7 , знав про існування останньої а також під розпис 12.09.2017 отримав її копію.
Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки вказав, що викладені факти у заяві ОСОБА_3 перевірено у повному обсязі, додатково проведено допит, встановлено фактичні обставини, таким чином рішення прийнято без порушення вимог КПК. Заявником ОСОБА_3 у своїй заяві до поліції було вказано про те, що він отримав лист-відповідь від керівника підприємства ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 де на його думку було директором вказано неправдиві відомості і він розцінює це як неправдивий факт що полягає у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України як внесення неправдивих відомостей до проектної документації. В ході досудового розслідування було допитано всіх учасників зазначених у заяві, а саме заявника ОСОБА_3 , керівника ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 , встановлено свідків з числа працівників та їх допитано і слідчий прийшов до наступного висновку. Так дійсно було встановлено що ОСОБА_3 керівником ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 надавалася така відповідь однак зазначена відповідь лист не являється процесуальним документом та предметом вчинення злочину за ч. 1 ст. 366 КК України. Доказів які б свідчили про протилежне ні скаржником ні слідчим встановлено не було. У зв`язку з чим, слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях керівника ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 кримінального правопорушення, у результаті чого було закрито кримінальне провадження. Також, просив відмовити у задоволенні скарги з підстав порушення скаржником строків звернення до суду із скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 19.12.2016.

Прокурор у судовому засіданні також заперечувала щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження вказуючи про наступне. Прокурор вказала, що скаржник уже протягом десяти років пише відповідні скарги і стосовно факту крадіжки майна на тисячі гривень то по ньому ще раніше у період часу з 2008 по 2010 роки було слідчим прокуратури Ревою проведено перевірку у порядку ст. 97 КПК України і було прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи. І дане рішення не було скасовано. Як тільки міняється склад органів прокуратури чи поліції, так і скаржник ОСОБА_3 звертається з аналогічними заявами по тому ж самому факту, але з цього факту уже була прийнята заява і розглянута. Крім того, прокурор вказала що скаржник ОСОБА_3 більше десяти років перебуває у неприязних стосунках з гр. ОСОБА_9 стосовно якого і було за заявою ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження. У постанові про закриття кримінального провадження говориться що у діях директора ПП «Хазар 2007» ОСОБА_8 не виявлено фактів внесення завідомо неправдивих відомостей до проектної документації, як було і написано в заяві про злочин а саме про внесення змін до проекту зовнішніх тепломереж у 2005 році шляхом встановлення дросельних діафрагм, і саме по цьому факту слідчим приймалося рішення про закриття кримінального провадження оскільки це не було встановлено та доведено, а не про факти заявлені у судовому засіданні скаржником щодо розкрадання ОСОБА_10 . Крім того, скаржником без поважних причин пропущено строки на оскарження постанови від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення скаржника, думку слідчого, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя уважає, що у задоволенні скарги повино бути відмовлено з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість на досудовому провадженні оскарження, в тому числі рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником у строки та порядку, передбаченими ст.ст. 304, 306 КПК України.

Як було судом установлено, 28.12.2012 до Пирятинського РВ ГУМВС України в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_3 , мешканця с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, у якій останній просив притягнути директора ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за злочин, склад якого передбачено ст. 366 КК України (службове підроблення) (а.с. 18). У заяві про злочин йшла мова про те, що у листі директора ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 адресованому заявнику ОСОБА_3 вказано, що ніяких змін до проектної документації зовнішньої тепломережі у 2005 році шляхом встановлення дросельних діафрагм підприємством не вносилося. Разом з тим у відповіді яку надавав директор ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 до Великокручанської сільської ради було вказано, що у зовнішню мережу теплопостачання було установлено дросельну діафрагму. Виходячи з викладеного, заявник ОСОБА_3 рахує, що ОСОБА_8 шляхом перевищення своїх службових повноважень дав йому недостовірну інформації по вказаним фактам у офіційних документах, що являє собою службовим підробленням.

По даному факту неодноразово мало місце закриття кримінального провадження (а.с. 27).

Крім того, що стосується факту вказано скаржником у судовому засіданні щодо демонтажу та здачі на металобрухт ОСОБА_8 котла, що перебував у робочому стані та привласнення коштів то слідчим прокуратури Пирятинського району ОСОБА_11 було проведено перевірку відомостей і 09.03.2010 відмовлено у порушенні кримінальної справи (а.с. 20).

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

За нормами ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками якої здійснювалося досудове розслідування, кримінальним правопорушенням є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
При цьому об`єктивна сторона злочину характеризується: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

19.12.2016 заступником начальника начальником слідчого відділення ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження (а.с. 6). Постанову обґрунтовано тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження не виявлено фактів внесення директором ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 завідомо неправдивих відомостей до проектної документації. У зв`язку з чим було установлено що у діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України. Лист-відповідь надана директором ПП «Хазар-2007» ОСОБА_8 як ОСОБА_3 так і Великокручанській сільській раді не являється процесуальним документом та предметом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження.

Оскаржуване рішення слідчого ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя також виходить з того, що слідчий в кримінальному провадженні в силу норм ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. При цьому слідчий оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Тому скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, в задоволенні скарги слід відмовити.
Окрім того, як було встановлено у судовому засіданні скаржником ОСОБА_3 було порушено строки на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим рішення про закриття кримінального провадження, внесеного 04.01.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, було прийнято 19.12.2016 року.

Як вказує скаржник у 2016 році він не отримав постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а лише після звернення до органів прокуратури і поліції, шляхом листування, дізнався про дану постанову, що підтверджується листами (а.с. 28-31). Проте незважаючи на це, слідчим все ж таки не було надано постанови.

Так, у 08.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді від 11.09.2017 було відмовлено у задоволенні скарги (а.с. 37).

Не погодившись з рішенням суду скаржник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу від 11.09.2017. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24.10.2017 скасовано ухвалу Пирятинського районного суду та постановлено нову, якою призначено новий судовий розгляд у Пирятинському районному суді (а.с. 35-36).

12.09.2017 скаржник ОСОБА_3 отримав від слідчого постанову про закриття кримінального провадження датована 19.12.2016 роком, про що поставив відповідний підпис. Скаржник підтвердив у судовому засіданні дату отримання 12.09.2017 постанови про закриття кримінального провадження.

16.11.2017 Ухвалою апеляційного суду Полтавської області, у зв`язку з відсутністю слідчих суддів у Пирятинському районному суді, скаргу ОСОБА_3 було направлено на розгляд до Гребінківсього районного суду Полтавської області (а.с. 33).

26.01.2018 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду (а.с. 33). Скаржнику ОСОБА_3 роз`яснено право на повторне звернення, про що свідчить лист (а.с. 34).

Скориставшись правом на повторне звернення ОСОБА_3 через один місяці тобто 06.03.2018 звернувся повторно до Гребінківського районного суду Полтавської області зі скаргою на постанову слідчого Пирятинського ВП від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження. 06.03.2018 скаргу було повернуто скаржнику ОСОБА_3 у зв`язку з непідсудністю Гребінківському районному суду Полтавської області (а.с. 38). Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 04.04.2018 було залишено ухвалу слідчого судді Гребінківського районного суду Полтавської області без змін (а.с. 4-5).

18.04.2018 ОСОБА_3 повторно звернувся зі скаргою до Пирятинського районного суду на постанову слідчого від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0000003 від 04.01.2013 за ч. 1 ст. 366 КК України.
При цьому, у поданій скарзі заявник не порушує питання про поновлення цього строку.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 19.12.2016 про закриття кримінального провадження № 0000003 від 04.01.2013 за ч. 1 ст. 366 КК України відмовити.
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1