Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6868/17
Провадження № 1-кп/644/649/17
ВИРОК

іменем України

03 листопада 2017 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0000086 від 04.08.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимий,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , перебуваючи на контрактній службі у Збройних Силах України з 17.03.2017, згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на посаді старшого навідника гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Весною 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи мобілізованим і проходячи військову службу у Збройних Силах України, отримав у дарунок від малознайомого чоловіка ніж, який у подальшому носив із собою.

17.03.2017 ОСОБА_5 уклав контракт із Збройними Силами України, таким чином був зарахований до особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розміщеної в АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 був переміщений до АДРЕСА_3 .

04.08.2017 керівництвом військової частини польова пошта НОМЕР_1 було надано ОСОБА_5 короткострокове звільнення. В цей же день приблизно о 09:00 ОСОБА_5 у цивільному одязі із вказаним ножем у рюкзаку виїхав із розташування військової частини на автобусі до м. Харкова.

Приїхавши до м. Харкова, ОСОБА_5 із ножем у рюкзаку зайшов до станції Харківського метрополітену «Індустріальна». О 15.00 у вестибюлі № 2 станції Харківського метрополітену «Індустріальна» ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі зброю чи вибухові пристрої та на запитання працівника поліції, чи має він при собі речі виключені з цивільного обігу, ОСОБА_5 відповів, що в нього при собі мається ніж, який в подальшому вилучений в ході огляду місця події.

Зазначений ніж ОСОБА_5 носив при собі без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами) та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу.

Згідно з висновком експертизи холодної зброї Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №15279 від 29.08.2017, наданий на дослідження ніж виготовлений саморобним способом за типом мисливських ножів загального призначення та відноситься до категорії холодної зброї колючо-ріжучої дії.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

24.10.2017 року між обвинуваченим і прокурором була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України та покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, яким завдано шкоди лише державним та суспільним інтересам, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, і наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 і прокурором, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди. А саме призначити покарання в межах узгодженого за угодою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він є учасником бойових дій та підпадає під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, щиро розкаюється.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 приймав участь у бойових діях у період часу з лютого 2016 року і до 24.10.2016 року (в/ч НОМЕР_2 ), вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 04.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». У вчиненому щиро кається.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Судові витрати за проведення судової експертизи холодної зброї № 15279 від 29.08.2017 року у сумі 990,00 грн., стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави.

Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373 ч.2 , 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2017 року, укладену між прокурором військовї прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000086 від 04.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід Держави (одержувач: УДКСУ в Індустріальному районі м. Харкова, код одержувача: 37999701, банк одержувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО банку: 851011, розрахунковий рахунок: 0009, код бюджетної класифікації: 21081100).

Речові докази: ніж, який запакований в картонну коробку, що опечатаний биркою з відтиском штампу «ХНДІСЕ Досліджувальний матеріал №9» та пояснювальним текстом: «Речові докази за кримінальним провадженням № 0000086: - ніж саморобний. До висновку ХНДІСЕ № 15279 від 29.08.2017. Провідний судовий експерт (підпис) ОСОБА_7 », який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області знищити.

Судові витрати на залучення експерта за проведення експертизи холодної зброї № 15279 від 29.08.2017 року на суму 990,00 (дев`ятсот дев`яносто) гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави (код бюджетної класифікації 24060300, р/р 0009, ідентифікаційний код отримувача 37999701, одержувач УДКС України в Індустріальному районі м. Харкова, банк отримувача ГУДКС України в Харківській області, МФО банка 851011).

На підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1