Справа №295/7175/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0002409 від 11.05.2017р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.309КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 10.05.2017 року близько 10 годин 00 хвилин, перебуваючи вул. Гоголівській в м. Житомирі, на землі помітив медичний шприц для одноразового використання з останньою поділкою шкали 20 мл., всередині якого знаходилася рідина коричневого кольору. Після чого, усвідомлюючи, що рідина коричневого кольору є наркотичним засобом «опієм ацетильованим», у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу без мети його збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу ОСОБА_3 поклав вказаний шприц до кишені куртки, та таким чином незаконно придбав наркотичну речовину, яку зберігаючи при собі, перевозив вулицями міста Житомира до 14 години 00 хвилин 10.05.2017.

10.05.2017року о 14 годині 00 хвилин за адресою: вул.Короленка,93 в м.Житомирі працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб - «опій ацетильований», обіг якого заборонено, в перерахунку на суху речовину 0,586 грама, який останній зберігав для власних потреб без мети збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні наркотичного засобу, без мети збуту ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

30 червня 2017року на стадії досудового розслідування в приміщенні Житомирської місцевої прокуратури за адресою м.Житомир, вулиця Леха Качинського,2 між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,472КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування дав визнавальні показання щодо обставин вчинення злочину, щиро розкаявся, беззастережно визнав свою винуватість у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні наркотичного засобу без мети збуту. Підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.309КК України та визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження означеної угоди, встановлені ч.2 ст.473КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити її підзахисному узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476КПК України.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, показання обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4ст.469КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Згідно п.1ч.3ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Як встановлено судом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Потерпілі по даному кримінальному провадженні відсутні. Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинено даний злочин, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.309КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474КПК України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30 червня 2017року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67КК України, не встановлено.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи наркотичних засобів в сумі494грн 20коп, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309КК України від 30 червня 2017року, укладену сторонами по кримінальному провадженню №0002409 від 11.05.2017р. між прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.309КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 494грн 20коп.

Речові докази: вилучений у ОСОБА_3 ацетильований опій масою 0,586г., що знаходяться в камері зберігання речових доказів при ГУНП в Житомирській області знищити.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1