Провадження № 1-кп/756/401/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«15» лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, за національністю українець, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.06.1995 році Мінським РС м. Києва за ст. 141 ч. 2, ст. 206 ч. 2, ст. 42 КК України (редакція 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі 08.05.1998 р. звільнений з Торезької ВК Донецької області (№28) в зв`язку з відбуттям покарання;
- 10.10.2000 році Менським районним судом Чернігівської області за ч. З ст. 82 КК України до 4 років позбавлення волі. 09.07.2004 р. звільнений з Коростеньської ВК Житомирської області (№71) в зв`язку з відбуттям покарання;
- 12.12.2008 році Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяці позбавлення волі, 05.02.2009 р. звільнений з Бучанської ВК Київської області (№85) в зв`язку із відбуттям покарання;
- 26.07.2013 році Коропським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, та позбавлення права керувати транспортним засобом строком 3 роки, 30.12.2015 року умовно-достроково звільнений з Березанської ВК Київської області (№ 95), не відбута частина покарання 2 роки 4 місяці 8 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 29.09.2017 року о 19.30 годині перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу буд. № 21 вул. Тимошенко м. Київ, побачив раніше не відомого чоловіка - ОСОБА_6 , у якого з кишені штанів виглядав мобільний телефон у чохлі, після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_6 , в момент коли той заходив до громадського транспорту та шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишені мобільний телефон марки «Samsung J700HZKDSEK», ІМЕІ: НОМЕР_1 , викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 4 999 грн. 00 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним злочину, що викладені у вироку вище. Зокрема, ОСОБА_5 пояснив суду, що 29.09.2017 року перебуваючи на зупинці громадського транспорту підійшов до потерпілого ззаду та з його кишені таємно викрав мобільний телефон,викраденим розпорядився на власний розсуд, у скоєному кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу: раніше судимий, характеризується за місцем мешкання задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 суд вважає рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 ступень тяжкості злочину, а також те, що обвинувачений будучі раніше засудженим повторно скоїв умисний корисний злочин, суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише з призначенням реального покарання у вигляді позбавлення волі, що підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, яке призначене ОСОБА_5 за цим вироком слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 26.07.2013 р.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Речовими доказами слід розпорядитись відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому за цим Законом покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, яке призначене ОСОБА_5 за цим вироком частково у вигляді одного року позбавлення волі приєднати не відбуту ним частину покарання за вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 26.07.2013 р., остаточно призначивши до відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з дати затримання з 29.09.2017 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1