АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/616/18 Справа № 183/6737/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001275 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурора на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що посилання суду першої інстанції в своїй ухвалі на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України є необґрунтованим, оскільки вказане в обвинувальному акті «розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - не встановлено», не позбавляє потерпілого відповідно до ст.128 КПК України пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Вважає необґрунтованим висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.293 КПК України внаслідок вручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику слідчим за дорученням прокурора, а не самим прокурором, оскільки ця обставина ніяким чином не порушує права обвинуваченого або захисника.

Також прокурор вважає безпідставним висновок суду про відсутність розписки про отримання обвинуваченим та його захисником цивільного позову, оскільки на останньому аркуші цього ж позову міститься розписка обвинуваченого ОСОБА_7 про отримання ним копії цивільного позову.

Крім цього, зазначає, що посилання суду на відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування рішень про зупинення досудового слідства є безпідставними, оскільки прокурором в судовому засіданні було повідомлено, що був зупинений саме перебіг строку досудового розслідування після відкриття матеріалів для ознайомлення обвинуваченому та захиснику.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вищевказану апеляційну скаргу сторони обвинувачення - залишити без задоволення як безпідставну та необґрунтовану.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України - повернуто прокурору Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті зазначено, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не встановлено, однак до обвинувального акту додано позовну заяву потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди; в порушення вимог кримінального процесуального закону копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 та його захиснику було вручено слідчим, а не прокурором; в матеріалах провадження відсутні розписки про отримання обвинуваченим та його захисником копій цивільного позову; відсутнє процесуальне рішення щодо зупинення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, в зв`язку з ознайомленням ОСОБА_7 та його захисника з матеріалами кримінального провадження; міститься невідповідність дати складання обвинувального акту з датою, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме: в обвинувальному акті зазначено, що він складений 06 грудня 2017 року, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування 26 грудня 2017 року.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти вимог апеляційної скарги прокурора, потерпілу та представника потерпілої ОСОБА_10 , які просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку суду апеляційної інстанції суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.

Як слідує з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 , він відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України.

Посилання суду про те, що в обвинувальному акті не зазначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, при цьому до обвинувального акту додано позовну заяву потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим виконані вимоги, передбачені п.7 ч.2 ст.291 КПК України, а саме, зазначено, що під час досудового розслідування розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не встановлено, однак це не позбавляє потерпілого, відповідно до ст.128 КПК України, пред`явити цивільний позов до підозрюваного.
Також посилання суду про те, що копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 та його захиснику було вручено слідчим, а не прокурором, що стало однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає не вмотивованими, оскільки вручення зазначених документів слідчим за дорученням прокурора ніяким чином не порушило права підозрюваного та його захисника на отримання вказаних документів.
Доводи суду першої інстанції про відсутність розписки про отримання обвинуваченим та його захисником копій цивільного позову є безпідставними, оскільки на останньому аркуші цивільного позову, долученого до обвинувального акту, міститься розписка підозрюваного ОСОБА_7 про отримання ним копії цивільного позову 30.11.2017 року, що свідчить про виконання вимог ч.4 ст.291 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, отже, не зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про процесуальне рішення щодо зупинення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженню, в зв`язку з ознайомленням ОСОБА_7 та його захисника з матеріалами кримінального провадження, суд вважає таким, що не вказує на істотні порушення КПК України щодо складання обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору.
Доводи суду про невідповідність дати складання обвинувального акту з датою, яка зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме: в обвинувальному акті зазначено, що він складений 06 грудня 2017 року, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування 26 грудня 2017 року, на думку колегії судів є необґрунтованими належним чином, оскільки відповідно до обвинувального акту він був складений 06 грудня 2017 року, а затверджений-26 грудня 2017 року, в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про те, що складення та затвердження обвинувального акту було проведено 26 грудня 2017 року, отже, не зазначення у реєстрі дати складання обвинувального акту, а відображення лише його дати затвердження не вказує на істотні порушення КПК України щодо складання обвинувального акту, які є підставою для його повернення прокурору, оскільки в самому обвинувальному акті такі відомості наявні.
Встановлення інших підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України як про те просить захисник у своєму письмовому запереченні виходить за межі перегляду судом апеляційної скарги відповідно до ст.404 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4