Справа №488/4625/17 21.12.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб до 8 лютого 2018 року включно.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
На думку апелянта, слідчий суддя при прийнятті рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою не дотримався вимог ч. 4 ст. 95 КПК України, яка передбачає, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та на доказах, які він безпосередньо дослідив в судовому засіданні.
Захисник зазначає, що його підзахисний був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в той час як в повідомлені про підозру зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка не містить чітких вказівок на те, які саме дії ОСОБА_6 підпадають під ознаки зазначеного кримінального правопорушення.
В підозрі не визначено мотиву злочину, способу вчинення злочину, часу настання смерті потерпілого та не встановлена належним чином причина смерті потерпілого. Вважає, що довідка лікаря про настання смерті потерпілого не є належним та допустимим доказом, яким можливо обґрунтувати підозру.
Зазначає, що свідки показали, що ОСОБА_6 був на місці злочину, та впізнали його, як особу з якою був потерпілий, однак жодний із свідків не вказав на те, що ОСОБА_6 позбавив його життя способом механічної асфіксії. Крім того, не встановлена третя особа, яка була з ОСОБА_6 та потерпілим, не визначена його роль у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Захисник вважає, що зазначене підтверджує, що підозра не обґрунтована, а тому підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не має, та заперечення ОСОБА_6 проти обрання йому такого запобіжного заходу як тримання під вартою, були обґрунтованими.
Вважає, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не проаналізував можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 11 грудня 2017 року о 17 год. 51 хв.
12 грудня 2017 року ОСОБА_6 оголошено підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 11 грудня 2017 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку № 340 по пр. Богоявленському в Корабельному районі м. Миколаєва разом з ОСОБА_8 , в ході раптово виниклого конфлікту, маючі на меті позбавлення життя ОСОБА_8 , наніс останньому не менше п`ятнадцяти ударів в область голови та шиї руками та ногами, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких той помер.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 988 від 12 грудня 2017 року Вітовської ЦРЛ Миколаївській області, смерть ОСОБА_8 настала від механічної асфіксії внаслідок перелому гортані та під`язикової кістки з набряканням голосових зв`язок.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою. Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 оголошено підозру у вчинені особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, що він не має офіційних джерел прибутку та місця роботи; обізнаний про місце проживання свідків, а отже, може здійснювати на них вплив; на даний час щодо нього в провадженні двох судів перебуває декілька кримінальних проваджень, що свідчить про можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Є безпідставними посилання апелянта на те, що висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованими. З цього приводу слідчий суддя послався практику Європейського Суду з прав людини в якій зазначено, що обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину це сукупність обставин (достатність фактичних даних), які б могли переконати об`єктивного (стороннього) спостерігача, що певна особа вчинила злочин.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування така сукупність даних є достатньою для ствердження про причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину.
Так, на ОСОБА_6 прямо, як на особу, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , вказали свідки, показання яких містяться в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, та обставина, що смерть потерпілого була насильницькою, підтверджується медичною довідкою № 988 від 12.12.2017 р.
Питання кваліфікації дій підозрюваного на стадії досудового розслідування, слідчий суддя та апеляційний суд не досліджує, оскільки цей обов`язок покладений на суд першої інстанції під час судового розгляду. Тому, доводи захисника про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, судом апеляційної інстанції не обговорюються.
Отже, з огляду на вищевикладене, з урахуванням матеріалів кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, є достатні підстави вважати про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального провадження та ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто про наявність підстав вважати, що підозрюваний може впливати на свідків, оскільки він з ними знайомий, хоча й в суді першої інстанції категорично заперечував дану обставину, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення.
В обґрунтування доведеності останнього ризику, слідчий суддя зазначив, що хоча ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак на даний час в Корабельному районному суді м. Миколаєва та Центральному районному суді м. Миколаєва перебувають провадження, в яких ОСОБА_6 є обвинуваченим у вчиненні ряду корисливих злочинів, у тому числі і тяжких, що в достатній мірі свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що з огляду на наведені дані про особу підозрюваного застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання ризикам, встановленим під час розгляду клопотання слідчого.
Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3