Кримінальне провадження 1-кп/760/1357/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008647 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки, Мукачівського району,Закарпатської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
26.07.2017 року приблизно о 14 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , біля входу до офісного приміщення, де у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наблизився до потерпілого ОСОБА_4 та на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому два удари кулаками рук в область обличчя, від яких потерпілий впав на землю. Після цього, ОСОБА_5 наніс потерпілому ще не менш як чотири удари ногами в область стегон.
Згідно висновку експерта № 1963 від 27.07.2017 року потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми обличчя у вигляді синця в ділянці надперенісся зліва та лівого скату носа з переходом на повіки лівого ока, в підочну та виличну ділянки, забійної рани на фоні вищезазначеного синця у величній ділянці та крововиливу на склері лівого ока - у зовнішнього краю та внутрішньому сегменті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у строк понад 6, але не менш ніж 21 добу та садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які утворилися від дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженнях не відобразились, та за строком їх виникнення могли утворитися 26.07.2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що він працював в ТОВ « Оксітаксі» водієм, звідки його звільнили, як він вважає незаконно і не виплачували заборгованість по заробітній платі. Потерпілий займався вирішенням трудових спорів і постійно обіцяв це питання вирішити, але обманював і ніякі дії не сприймав до вирішення спору. Тому, 26.07.2017 року вдень, коли він побачив ОСОБА_4 біля входу в офісне приміщення, у нього виникло бажання нанести останньому тілесні ушкодження, через те, що той ніяким чином не сприяв отриманню належної йому заробітної плати. Він наніс ОСОБА_6 удари кулаком в обличчя, а коли останній впав на землю, наніс ногами ще декілька ударів. В скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він дійсно надає послуги підприємству з вирішення спорів. 26.07.2017 року стояв біля офісного приміщення, курив. До нього підійшов ОСОБА_5 і наніс два удари кулаком в обличчя, а коли він впав, ще не менше чотирьох ударів ногою. Після скоєного обвинувачений вибачився, тому ніяких моральних та матеріальних претензій до нього не має.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, доведеною, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України,що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, про можливість призначення покарання в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, у виді штрафу.
Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводилась судово-медична експертиза витрати на її проведення складають 829,60 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 829.60 гривень.
У судовому засіданні від обвинуваченого надійшло клопотання про застосування до нього дії Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки у нього на утриманні є неповнолітня донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав.
Прокурор не заперечував проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році».
Так, відповідно до п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання особи, які не позбавлені батьківських прав і мають дітей на момент набрання чинності цим Законом, яким не виповнилося 18 років.
Досліджуючи матеріали, що характеризують обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої батьківських прав не позбавлений, вчинив кримінальне правопорушення, яке ст.12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», тобто до 07.09.2017 року.
Оскільки обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_5 судом не встановлено, суд вважає за можливе застосувати до нього амністію та звільнити останнього від призначеного покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 829.60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1