Справа № 305/1054/17
Номер провадження 1-кп/305/102/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2018 року Рахівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
малолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5
законного представника малолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6
представника служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7-В класу Рахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, не судимого, -
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
З матеріалів клопотання вбачається, що 01 червня 2017 року приблизно о 18 годині 20 хвилин малолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, за попередньою змовою зі своїм старшим братом ОСОБА_8 , знаходячись на території супермаркету «Думен», шо розташований в м. Рахів по вул. Миру, Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до майна, що знаходився на вищевказаній території, скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб, таємно викрали дитячий велосипед червоного кольору моделі «STARTER», який знаходився на спеціально обладнаному місці для зберігання велосипедів та належить ОСОБА_9 , спричинивши останній згідно висновку експертизи про вартість від 14.07.2017 матеріальної шкоди у розмірі 1000 гривень.
Дії малолітнього ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Оскільки ОСОБА_5 , не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, визначеного ст. 22 КК України, прокурор у клопотанні порушує питання про застосування щодо нього заходів виховного характеру - просить передати неповнолітнього під нагляд батьків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, подане клопотання про застосування заходів виховного характеру підтримала.
Малолітній ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав та щиро розкаявся.
Законний представник малолітнього ОСОБА_6 , пояснила, що про крадіжку сина не знала, характеризує його як нормальну, дитину. Просила суд передати малолітнього ОСОБА_5 , під її нагляд та під нагляд батька ОСОБА_10 .
Захисник ОСОБА_4 дане клопотання підтримав.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дане подання розглянути у її відсутності, жодних претензій до малолітнього ОСОБА_5 не має.
Представник служби у справах дітей Рахівської РДА ОСОБА_7 , в судовому засіданні подання підтримав та показав суду, що малолітньому ОСОБА_5 , слід надати можливість виправитись та передати його під нагляд батьків.
Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, доведена в повному обсязі, однак враховуючи недосягнення віку кримінальної відповідальності за вчинений злочин, суд вважає за доцільним вирішити питання про застосування до ОСОБА_5 , примусових заходів виховного характеру.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а відносно осіб, які вчинили злочин передбачений ст. 185 КК України кримінальна відповідальність наступає з 14-ти річного віку.
Як встановлено судом, на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки складу злочину передбаченого Особливою частиною цього кодексу.
При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання малолітнього, те, що він проживає разом з батьками, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за короткого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).
Беручи до уваги обставини, наведені вище, суд вважає, що стосовно ОСОБА_5 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України - у вигляді передачі під нагляд батькам. При цьому, з врахуванням особи малолітнього, його характеристики, на думку суду, заходи виховного характеру слід застосувати у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , до досягнення останнім повноліття.
Речовий доказ: дитячий велосипед червоного кольору моделі «STARTER», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 під розписку, по вступу ухвали в законну силу, слід залишити їй як законній власниці.
Процесуальні витрати та цивільний позов, не заявлено.
Запобіжний захід стосовно малолітнього ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст.ст.100, 124, 498, 500, 501 КПК України, ст.ст.22, 105 КК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з початковою освітою, не працюючого, учня 7-В класу Рахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканці АДРЕСА_1 , до досягнення малолітнім ОСОБА_5 , повноліття.
Речовий доказ: дитячий велосипед червоного кольору моделі «STARTER», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 під розписку, по вступу ухвали в законну силу, слід залишити їй, як законній власниці.
Процесуальні витрати та цивільний позов, не заявлено.
Запобіжний захід стосовно малолітнього ОСОБА_5 не застосовувався.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом тридцяти діб, з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .