Справа № 464/4690/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1069/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 рокуколегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 ,

з участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, військовозобов`язаного, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох дітей, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 369-2 КК України до штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КК України позбавлено права обіймати посади в органах ДФС, органах державної влади та місцевого самоврядування, строком на три роки.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 17 березня 2017 року о 20:40 год., у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 6, 8 Закону України «Про державну службу», Присяги державного службовця, Положення про Львівську митницю ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України №78 від 26.08.2014 року, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, перебуваючи на безоплатній автомобільній стоянці між будинком з гостьовими кімнатами колегіуму Українського католицького університету по вул. Козельницькій та будинком №161 по вул. Івана Франка у м. Львові, під час зустрічі з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , надав останнім неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 17.03.2017 р. становило 269 790,01 грн. за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави службовими особами військової прокуратури Львівського гарнізону, а саме прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000145 та не притягнення його ОСОБА_8 до відповідальності, після чого був затриманий правоохоронними органами.

В апеляційній скарзі перший заступник військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 покликається на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Крім цього, не оспорюючи винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 та висновків суду щодо повного доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, що полягає в наданні неправомірної вигоди, вважає вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2017 року необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність суворості покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікації дій засудженого, інкримінованих останньому під час направлення до суду обвинувального акту за ч.3 ст. 369 КК України.
Зазначає, що як суд, так і державний обвинувач помилково дійшли висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 без ізоляції його від суспільства, оскільки ним, ОСОБА_15 , вчинено тяжкий корупційний злочин, передбачений ч.3 ст. 369 КК України, а тому покарання у виді штрафу не є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Саме тому вважає, що призначене судом покарання є явно несправедливим через м`якість, а кваліфікація дій ОСОБА_14 за ч.1 ст. 369-2 КК України невірною.
Просить вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_14 за ч.1 ст. 369-2 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_14 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та згідно з положеннями ч.2 ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_14 права обіймати посади в органах ДФС, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 роки.
В запереченні на апеляційну скаргу першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 зазначає, що така є безпідставною, необґрунтованою та містить незаконні вимоги.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_11 про її заперечення і залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави в цілому від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Винятки з цього правила передбачені ч.ч.2, 3 цієї статті, відповідно до яких за межі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, може вийти прокурор, а також суд за власною ініціативою за наявності відповідних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2017 року на розгляд до Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України.

28 серпня 2017 року, під час судового розгляду, прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_16 , відповідно до обвинувального акта, погодженого із заступником військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_17 , ОСОБА_8 змінено обвинувачення на ч.1 ст. 369-2 КК України.

В подальшому, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, наслідки якого останнім було роз`яснено у встановленому законом порядку.
Вина ОСОБА_8 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював.
Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, у першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 369-2 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та визначив таке в межах санкції ч.1 ст. 369-2 КК України, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також, колегія суддів вважає, що місцевий суд, у відповідності до ч.2 ст. 55 КК України, підставно позбавив обвинуваченого ОСОБА_8 права обіймати посади в органах ДФС, органах державної влади та місцевого самоврядування.
З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу першого заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3