Єдиний унікальний номер № 0616/4385/12
Провадження № 1/0285/4/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальну справу № 0616/4385/12 (№ 160379/12) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, проживає в цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 09.09.2009 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 180 годин громадських робіт;

2) 05.05.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 71, 72 КК України до 2-х років 20 днів позбавлення волі; звільнився з Райківської ВК 02.02.2012 року по відбуттю строку покарання,

за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
Будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, за який має не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, умисно, повторно вчинив злочини проти власності та злочин пов`язаний із заволодінням чужим майном шляхом обману при наступних обставинах:
Так, 14 серпня 2012 року, ОСОБА_5 , перебуваючи всередині приміщення будинку, який належить ОСОБА_6 та знаходиться в АДРЕСА_2 , помітив в кухонній кімнаті мобільний телефон, який в подальшому вирішив викрасти. Близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , впевнившись, що його дії залишаються не поміченими та за ними ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 в цей момент в приміщенні будинку, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, умисно викрав мобільний телефон марки «Нокіа» Е-71 вартістю 302 гривні 50 копійок, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв`язку «Київ Стар» вартістю 15 гривень, який поклав до кишені своїх штанів. В подальшому ОСОБА_5 із місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 317 гривень 50 копійок.

Крім того, 15 серпня 2012 року близько 01 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе «Світлячок», що розташоване в мікрорайоні «Болгарбуд» по вул, Леваневського в м. Новограді-Волинському та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за одним зі столиків, за яким він сидів із іншими відвідувачами, помітив мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 та в подальшому вирішив його викрасти. Скориставшись відсутністю за даним столиком людей та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються не поміченими, без відриву у часі, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки "Самсунг С-3560" вартістю 366 гривень 30 копійок в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв`язку «Лайф» вартістю 15 гривень, який поклав до кишені своїх штанів. В подальшому із місця вчинення злочину із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 381 гривню 30 копійок.

Крім того, 10 вересня 2012 року, близько 22 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе-барі «Світлячок», який розташований по вул. Рибалка, 2, в м. Новограді-Волинському в мікрорайоні «Болгарбуд» та, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, помітив за одним із столиків раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який при собі мав мобільний телефон марки «Самсунг GT-E 1195» вартістю 289 грн., в якому знаходилась сім-картка зв`язку мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 25 гривень, яким ОСОБА_5 вирішив незаконно заволодіти шляхом обману. Здійснюючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи при цьому корисливий мотив направлений на особисте збагачення ОСОБА_5 без відриву у часі підійшов до ОСОБА_8 та під приводом термінового телефонного дзвінку, взяв у останнього його мобільний телефон та скориставшись, тим що ОСОБА_9 за його діями не спостерігає та вони залишаються не поміченими, даний мобільний телефон, який належить останньому поклав до задньої кишені своїх брюк та із місця скоєння злочину із викраденим майном зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом обману потерпілого ОСОБА_10 , умисно, повторно, заволодів вищевказаним мобільним телефоном, внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 329 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив, що 14.08.2012 року був в гостях в с. Вершниця у ОСОБА_11 вдома, де викрав її мобільний телефон. Пили по чарці вдвох з нею. Викрадений телефон продав таксисту. 15.08.2012 року був в кафе «Світлячок» побачив компанію, яка сиділа випивала, потім вони кудись відволіклися, а він підійшов і викрав мобільний телефон, який належав ОСОБА_12 та зник. Телефон продав, кошти витратив на власні потреби. 10.09.2012 року був в кафе «Світлячок», підійшов до ОСОБА_13 та попросив телефон, ніби щоб терміново подзвонити і забрав телефон, пішовши додому. Телефон не продав, його вилучили працівники міліції. ОСОБА_13 раніше не знав. Все викрадене повернуто. Після звільнення з місць позбавлення волі продовжував вчиняти крадіжку через алкоголь. Втік тому що злякався подальшого покарання, вирішив змінити життя, бо іншого виходу не бачив. На даний час взагалі вже 5 років не вживає алкоголь, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_14 , його дружина утримує свою сестру інваліда-дитинства, працює не офіційно. У вчиненому щиро кається.

Покази підсудного ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до вимог ст. 299 КПК України (в ред. 1960 року), суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зокрема, покази потерпілих, пояснення свідків та інші письмові докази по справі, зміст даної статті підсудному, роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини підсудного у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність підсудного ОСОБА_5 та його умисні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При обранні виду і міри покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є з`явлення із зізнанням, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду і міри покарання підсудному, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, переховувався від суду, перебував у розшуку, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в цивільному шлюбі, потерпілі не наполягають на суворому покаранні підсудного.

При обранні виду і міри покарання підсудному, суд також враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

При обранні виду і міри покарання підсудному, суд враховує також те, що з часу вчинення злочину ОСОБА_5 минуло 5 років. За цей час ОСОБА_5 до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає підсудному покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

З метою уникнення ризиків ухилення засудженого від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне залишити підсудному раніше обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання працівниками поліції, згідно протоколу затримання, з 25.04.2017 року по 20.06.2017 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, та з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ст. 93 КПК України (в ред. 1960 року) судові витрати підлягають стягненню з підсудного.
Питання про долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст. 81 КПК України (в ред. 1960 року).
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в ред. КПК 1960 року), суд, -

ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Його ж визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити попередньо обраний у вигляді взяття під варту до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання засудженому обчислювати з моменту затримання, з 25.04.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 25.04.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а починаючи з 21.06.2017 року по день вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави 235 гривень судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокіа Е-71», який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_6 - залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг С-3560», який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_15 - залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг GT-E 1195», який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_10 - залишити потерпілому ОСОБА_10 .

На вирок до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий :