В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)05.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. 69, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 04 вересня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області призначено остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Покарання відбував у Ковельській виховній колонії Волинської області. Звільнений 08 травня 2015 року умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 8 місяців 6 днів.
- обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
09 листопада 2017 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у районі бульвару Шевченко у місті Запоріжжя побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка рухалась у бік будинку № 20 по вул. Патріотичній. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_6 підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_5 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним, а саме узявши руками за горло потерпілу ОСОБА_5 , тим самим подолавши волю останньої до супротиву почав вимагати грошові кошти, на що потерпіла побоюючись за своє життя передала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 230 гривень. Отримавши кошти ОСОБА_6 втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав, майно ОСОБА_5 , спричинивши останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 09 листопада 2017 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходячись у районі бульвару Шевченко у місті Запоріжжя у стані алкогольного сп`яніння побачив потерпілу підбіг зі спини до неї та узявши рукою за горло потерпілу почав вимагати грошові кошти, та остання передала йому грошові кошти у сумі 230 гривень. Отримавши кошти він втік. У скоєному щиро кається.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно.
При визначенні ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше судимий та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також судом враховується думка потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, добровільно відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, судом встановлено скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання: у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі;
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази грошова купюра номіналом 5 гривень у кількості 12 штук (УЄ5241904,ПИ 0442484, СБ 9935979, ТД 1192350, СГ 1091068, ТД 6180169, УЖ 1519138, ТД 9285903, УЛ 2753286, УД 8882793, ЗЦ 5877867, УИ 820559), грошові кошти купюра номіналом 10 гривень у кількості 11 штук (ХА 2907877, СГ 9383792, ХЄ 5819549, ХД 5972131, ХН 0222865, СА 3131628, ХЕ 3548296, НА 0787688, ХЖ 0427696, ЦЄ 1418593, ЦЄ 0585508), грошові кошти купюра номіналом 20 гривень у кількості 3 штук (МТ 4130221, ПГ 4765005, ЕЖ 5820572), передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній, в`язаний чоловічий светр водолазка сірого кольору з лейбою HRH, куртку чоловічу чорну балонову з коричневою підкладкою розмір 42, що знаходяться на відповідальному зберіганні в Вознесенівському ВП ДПВ ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю ОСОБА_6 .
До набрання вироку законної сили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, з`являтися на виклик суду.
ОСОБА_6 звільнити з під варти негайно в залі суду..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1