АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/319/18 Справа № 186/194/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 серпня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень;

- 15 січня 2018 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком один рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року було задоволено клопотання слідчого Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , подане в межах кримінального провадження № 0000648 від 18 грудня 2017 року та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 квітня 2018 року з визначенням застави у розмірі 140 960 гривень.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що стороною обвинувачення доведено існування такого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного ним в період іспитового терміну за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року. Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд врахував тяжкість вчиненого злочину, наявність обгрунтованої підозри, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя прийняв за дійсні доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного скоєнню інших кримінальним правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року та постановити нову, якою обрати її підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказує, що в ухвалі суду від 26 лютого 2018 року зазначено ,що 24 лютого 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, але це не відповідає фактичним обставинам , оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено 24 лютого 2017 року та про підозру повідомлено, копія письмового повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні

права та обов`язки вручені, права підозрюваного оголошені та роз`яснені підозрюваному

ОСОБА_8 об 16-00 год. 24.02.2018 року, з порушенням права на захист без участі адвоката,оскільки адвокатом отримано підозру о 17 годині 24.02.2018 року, а ОСОБА_8

вручено підозру не в 16 годині, а значно пізніше, і судом це факт не з`ясовано. Також апелянт зазначає, що доказів того, що збутий сліп-пакет є психотропною речовиною «матемфетамін» не надано, а тому в підозрі безпідставно зазначено, що збутий сліп-пакет відноситься до психотропної речовини. Також, на думку захисника, судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, не доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. При цьому не були враховані такі обставини,як те, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації, де мешкає з батьками, характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та має непрацездатних батьків літнього віку. Ураховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає з батьками, а також не доведення ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, тому вбачається можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але з визначенням застави у розмірі 35 240 гривень.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до нього слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді застави у меншому розмірі. Вказує, що хоча раніше і був судимий, проте нових злочинів не вчиняв та до цього часу його не підозрювали у вчиненні злочину. Також підозрюваний стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа чим швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійно жити далі. Також апелянт зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому прокурором, не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу взяття під варту та обгрунтованість підозри, а суд не в повному обсязі дослідив підстави для обрання саме такого запобіжного заходу, і не врахував такі обставини,як те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання,де проживають похилого віку батьки, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не офіційно але працює.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скарги без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, а доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи апелянта та його захисника, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваний раніше судимий, не працює і не має самостійного та постійного джерела доходу, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб, тобто в нього відсутні сталі соціальні зв`язки.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 24 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Отже, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому особою, яка вчиняла один із злочинів, передбачених ст.ст.308-310, 312,314,315,317 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які 23 лютого 2018 року були присутні в якості понятих при проведенні оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_8 та підтверджують факт збуту останнім психотропної речовини; протоколом огляду покупця та грошових купюр від 23 лютого 2018 року, який підтверджує факт видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 ; протоколом оперативної закупки від 23 лютого 2018 року, який підтверджує факт придбання за 200 гривень ОСОБА_13 у ОСОБА_8 сліп-пакету з кристалічною речовиною білого кольору; протоколом проведення обшуку від 23 лютого 2018 року за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 9800 гривень та 50 гривень серії УЛ №0552476 які були попередньо вручені оперативному закупнику ОСОБА_13 , також було виявлено пакет з під кофейного напою, з розсипчастою, подрібненою речовиною темно-зеленого кольору. Крім цього під час обшуку особи, а саме ОСОБА_8 , виявлено та вилучено п`ять сліп-пакетів частково заповнених кристалічною речовиною білого кольору.

Що стосується доводів захисника, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведені, а клопотання слідчого не містить жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та знову обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного ним в період іспитового терміну за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Крім того, питання визначення моменту затримання ОСОБА_8 також було предметом розгляду слідчого судді та він дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про те, що фактичне затримання підозрюваного відбулося раніше, ніж зазначено в протоколі затримання, а саме 23 лютого 2018 року о 16:10 годині, що підтверджується наданими матеріалами.

Що ж стосується вимог підозрюваного зменшення йому визначеного розміру застави, судова колегія вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В даному випадку колегія суддів вважає, що слідчий суддя визначив заставу в межах вищезазначеної санкції статті і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4