Справа № 456/2649/17
Провадження № 1-кп/456/407/2017
ВИРОК

іменем України

"30" жовтня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі:головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із середньо технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, інваліда ІІ групи, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 26.03.2017, близько 05.00 години, керуючи автомобілем марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою «Стрий-Розгірче» при проїзді ділянки дороги біля с. Братківці Стрийського району Львівської області грубо порушив вимоги п. 1.5 ПДР України (дії чи бездіяльність, учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків,т ); п. 2.3 ПДР України (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою , відповідно реагувати на її зміну); п.12.2 ПДР України ( у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, п.13.1 ПДР України (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу). Проявив злочинну недбалість, неуважність до дорожньої обстановки, без причин технічного характеру, не впорався із керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги, що призвело до зіткнення із деревом, внаслідок чого пасажир, який знаходився у автомобілі марки «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта отримав черепно-мозгову травму у вигляді перелому кісток склепіння та черепу, забій головного мозку, внутрішньо мозковий крововилив в речовину лівої півкулі з проривом у шлуночки, поступлення повітря в порожнину черепа, яка була небезпечною для життя в момент заподіяння і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_4 змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих вину обставин не встановлено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення з необережності, є інвалідом 2-ої групи, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 частково відшкодував йому витрати за лікування. .
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Відповідно до п."Г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; З долучених до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувачний ОСОБА_6 , є інвалідом 2-ї групи. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 28.07.2017р., тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році».
З довідки медико-соціальної експертної комісії №377014, серія 12 ААА, від 20.07.2017р. вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом 2-ої групи, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 26.03.2017р., тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Судові витрати в сумі 1237.00 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Судові витрати в сумі 2476.00 грн. за проведення судових експертиз стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України.
Речовий доказ : автомобіль марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути- власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3акону ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п.«Г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «Г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 1237.00 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 00 коп. за проведення інженерно-транспортної експертизи на користь держави на р/р 0003, , МФО 825014,УДКСУ у Залізничному районі м.Львова.
Стягнути з ОСОБА_4 2476.00 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 00 коп. за проведення судових експертиз на користь Державного бюджету України.
Речові докази, а саме:

-Автомобіль марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області повернути - ОСОБА_7 .

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1