Справа № 576/1789/17
Провадження № 1-кп/576/30/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000391 від 10.05.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Глухівського району, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, працюючого фізичною особою-підприємцем з надання послуг перевезення на таксі, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , 09.05.2017 р. близько 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099 р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Глухів по вул. Терещенків у напрямку вул. Суворова, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину біля будинку № 23 по вул. Терещенків.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої гомілки в середній третині зі зміщенням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я більше 21 дня, і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У прямому причинному зв`язку з наслідками цієї дорожньо-транспортної пригоди завданням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , знаходиться порушення ОСОБА_4 п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині не визнав та пояснив, що 09.05.2017 р. він у м. Глухові на своєму автомобілі ВАЗ 21099 р.н.з. НОМЕР_1 надавав послуги перевезення пасажирів на таксі. Близько 22 год. 30 хв. він забрав біля старого банку дівчину, яка сіла на заднє сидіння автомобіля, і вирушив на вул. Березовського. Проїжджаючи по вул. Терещенків у бік вул. Суворова, доїхавши до будинку № 23, він побачив у світлі фар силует пішохода, який переходив дорогу нормальним кроком не на пішохідному переході у бік будинку № 23. Доїхавши до середини цього будинку, пішохода вже не було. Далі, доїхавши до дерев, де було дуже темно та не горів жоден з ліхтарів, відчув хлопок у лобове скло автомобіля та побачив пішохода, який відскочив уперед. Удар прийшовся у праву передню частину автомобіля. Відчувши хлопок, він одразу застосував гальмування. У момент удару рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. на ближньому світлі фар. Після зупинки підійшов до потерпілого, який скаржився на біль у нозі. Зазначає, що потерпілий був п`яний, бо від нього був чутних запах алкоголю. Одразу на місце підійшла якась жінка, яка питала у потерпілого, де він проживає, щоб покликати його родичів. Далі він викликав швидку та поліцію, залишаючись на місці пригоди, де було дуже темно і це місце не освітлювалось. На пішоході не було світло відбиваючої одежі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 09.05.2017 р. він з батьком випили десь 0,5 л горілки на двох під добру закуску. Стан його був адекватний і він не дійшов до середнього стану сп`яніння. Вечорі він відвів дитину додому й планував йти на дискотеку. Вийшовши з будинку, він перейшов дорогу в сторону магазину. Після цього став переходити дорогу у бік будинку № 23 по вул. Терещенків. Підійшов до краю дороги, озирнувся по сторонам та побачив, що за аптечним складом горіли ліхтарі автомобіля, що рухався у його сторону. Зі свого досвіду як пішохода, так і водія, він впевнився, що з огляду на відстань, де рухався автомобіль, йому буде безпечно перейти дорогу. Тим паче автомобіль рухався не швидко. Місце, де він переходив дорогу, було добре освітлене за допомогою ліхтаря, що знаходився метрів 5 від магазину, рекламної вивіски магазину та освітленням з квартир будинків. Ширина дороги була приблизно метрів 7. Почавши рух по дорозі, автомобіль знаходився від нього десь за метрів за 50-80. Коли він пройшов метрів 5 нормальним кроком, то відчув удар і втратив свідомість. Прийшовши до тями, побачив водія, який просив не рухатись та відчув біль у нозі. Далі до нього підійшла дівчина, яка питала де живуть його батьки, щоб їх покликати. Водій викликав швидку та поліцію. У той день він був одягнений у сині джинси, зелений піджак та чорні туфлі. Перед ударом водій не подавав звукового сигналу і він не чув звуку гальмування. Коли до закінчення переходу залишалось декілька метрів, він відчував, що машина вже близько і думав, що водій його бачить і встигне на нього зреагувати і об`їхати. Удар прийшовся йому на праву частину тіла й управу ногу. Коли переходив дорогу, не дивився на автомобіль, щоб той його не засліпив.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 09.05.2017 р. чергував у складі слідчої групи у Глухівському відділі поліції та виконував функції спеціаліста. Вночі, він виїхав у складі групи на дорожньо-транспортну пригоду по вул. Терещенків. На місці пригоди потерпілого не було. Був автомобіль з пошкодженнями лобового скла з пасажирської сторони. Він проводив фотозйомку місця пригоди. На вулиці були влаштовані і працювали ліхтарі, проте вони не добивали до місця, де було зіткнення. На місці зіткнення було темно, у зв`язку з чим він використовував при роботі ліхтар, потужністю 50 Вт.

Свідок ОСОБА_8 у суді надала свідчення про те, що вона 09.05.2017 р. пізно ввечері коли було темно поверталась додому на таксі. Сіла вона на заднє пасажирське сидіння зі сторони пасажира. Коли проїздили по вул. Терещенків, біля магазину автомобіль різко зупинився і вона вдарилась головою об переднє сидіння та почула одразу звук битого скла. Що трапилось, не бачила, оскільки під час руху автомобіля грала в телефон. Вона злякалась і зателефонувала матері, яка приїхала та забрала її. За час коли сиділа у машині бачила, що у ній було пошкоджене скло з іншої сторони від водія та бачила людину, яка лежала на дорозі.

Представлений стороною захисту свідок ОСОБА_9 у суді засвідчила про те, що 09.05.2017 р. вона десь о 21год. 30 хв. йшла з автовокзалу до будинку АДРЕСА_2 . На перехресті біля будинку № 23 світла не було і було дуже темно, бо вона йшла по дорозі, підсвічуючи собі ліхтариком від телефону. Вона зайшла додому, впоралась із своїми справами та вийшла на зустріч із подругою. Проходячи по вулиці повз будинку з тим же ліхтариком, вона побачила, що якийсь джип обганяв іншу машину і у світлі його фар вона побачила лисого хлопця, який стояв біля пам`ятнику на стороні будинку по вул. Терещенків. Далі вона почула звук розбитого скла і звук гальмування коліс. Що було першим сказати точно не може. Озирнувшись одразу як тільки почула звук, вона побачила, як людина впала боком на автомобіль. Вона одразу підійшла до потерпілого і побачила, що це ОСОБА_10 з її двору. Запитала, де живуть його батьки і пішла за ними. Свідок графічно відтворила схему, де вона бачила потерпілого перший раз у світлі фар, а потім після удару (а.с.63).

Також суд дослідив надані стороною обвинувачення наступні докази.

Протокол огляду місця події від 09.05.2017 р. з додатками, у якому зафіксовано обставини і деталі дорожньо-транспортної пригоди, зокрема розташування автомобіля, плями крові, сліди гальмування, наявність пошкоджень на автомобілі тощо (а.с.74-84).

Висновок експерта від 30.05.2017 р. з якого слідує, що на момент огляду автомобіля, що належить обвинуваченому, всі його системи, що впливають на безпеку руху, були справними. Також експерт вказав, що під час дослідження виявив деякі механічні зовнішні пошкодження і потертості пило брудних нашарувань, що розташовані під кутом близько 11 годин (а.с.86-91).

Протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 07.07.2017 р., до якого занесено результати демонстрації потерпілим обставин скоєння наїзду на нього (а.с.92-94).

Висновок експерта від 27.07.2017 р. яким стверджується, що у потерпілого було виявлено ряд тілесних ушкоджень, переважного з правого боку, що утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Тілесне ушкодження у вигляді «закритого уламкового перелому правої гомілки в середній третині зі зміщенням» спричинило короткочасний розлад здоров`я більше 21 дня і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.95-96).

Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_4 , у якому зафіксовано, що він у статусі підозрюваного та у присутності захисника продемонстрував на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди. Під час цього слідчого експерименту були отримані дані щодо видимості з автомобіля проїзної частині у ближньому світлі фар, а також інші дані, що зафіксовані у цьому протоколі (а.с.97-101).

Висновок експерта від 25.09.2017 р. з якого слідує, що в дорожній обстановці ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Він мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода і в його діях вбачається порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху, яке є у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.104-108).

Довідку від 28.09.2017 р. з якої слідує, що розмір коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого складає 3080,28 грн. (а.с.122).

Також суд дослідив і подані потерпілим на підтримку свого позову докази.

Виписки з медичних карток, з яких слідує, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 09.05.2017 р. по 30.05.2017 р. та амбулаторному лікуванні з 30.05.2017 р. по 14.08.2017 р. (а.с.14-15).

Фіскальні чеки на придбання ліків за період з 09.05.2017 р. по 12.09.2017 р. на загальну суму 18368,95 грн. (а.с.15-26).

Листки непрацездатності, про те, що потерпілий лікувався у лікарні стаціонарно та амбулаторно в травматичному відділенні з 09.05.2017 р. по 26.09.2017 р. (а.с.27-28).

Аналізуючи досліджені у цій справі вищенаведені докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що стороною обвинувачення представлена достатня кількість переконливих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Зокрема у протоколі огляду місця події та схемі до нього зафіксовано розташування і стан автомобілю з пошкодженням лобового скла більше у правій частині, а також виявлені сліди гальмування.

В ході слідчого експерименту з використанням автомобілю ВАЗ 21099, проведеного на місці події, в присутності понятих і за допомогою статиста була встановлена ??видимість проїзної частини у режимі ближнього світла фар, що склала 35,2 м. та встановлено, що з робочого місця водія силует пішохода видно на відстані 51,4 м. або 49,2 м.

Під час слідчого експерименту з потерпілим встановлено, що час руху пішохода з моменту початку його руху і до моменту наїзду становив 5,0; 4,8 с. Під час слідчого експерименту з обвинуваченим, цей час склав 4,6 с.

Висновком автотехнічної експертизи стверджується, що віддаленість автомобіля обвинуваченого в момент коли пішохід розпочав рух в небезпечному напрямку становила 51,4 м. або 49,2 м., залежно від приведеної вище швидкості руху пішохода. Якщо б ця відстань розраховувалась за приведеною експертом формулою виходячи з часу руху пішохода про який вказав обвинувачений, то ця відстань склала б 46,99 м. Однак у будь-якому разі, виходячи виключно із швидкості руху автомобіля та технічних характеристик, експертом визначено, що необхідна відстань для зупинки автомобіля гальмуванням у конкретному випадку становить 23,7 м., а тому експерт визначив, що обвинувачений мав технічну можливість уникнути зіткнення з потерпілим, вчасно застосувавши гальмування.

Відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Виходячи з цього, небезпеку для руху слід вважати виниклою в той момент, коли водій мав об`єктивну можливість її виявити. В даному випадку, момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_4 виник, коли небезпечна поведінка ОСОБА_6 , який переходив проїжджу частину в недозволеному місці, набула характеру конкретної дії, стала об`єктивною реальністю. Тобто, моментом виникнення небезпеки був момент, коли ОСОБА_6 почав рух по проїзній частині і, не зупиняючись, продовжив рух.

Таким чином, враховуючи, що мінімальна відстань з якої обвинувачений міг розгледіти силует пішохода, який почав переходити дорогу, становила 51,4 м.; 49,2 м., у нього було достатньо відстані, часу й можливостей для виконання п. 12.3 Правил дорожнього руху, тобто для зупинки автомобіля до місця наїзду, реагуючи на рух пішохода.

Суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого про те, що він не винен у дорожньо-транспортній пригоді, з огляду на наступне.

Обвинувачений не пояснив чітко яким же чином трапилось зіткнення із пішоходом, зазначивши, що було дуже темно і він не знає звідки той взявся на дорозі, але допускає, що він міг раптово вибігти на дорогу чи вивалитись задом під колеса.

Перш за все суд звертає увагу на той факт, що автомобіль обвинуваченого був справним і під час слідчого експерименту було встановлено видимість проїзної частини у режимі ближнього світла фар автомобіля, що склала 35,2 м.

Отже враховуючи необхідну відстань для зупинки автомобіля гальмуванням (23,7 м.) порівняно з видимістю проїзної частини у режимі ближнього світла фар, обвинувачений об`єктивно міг розгледіти пішохода та виконати дії, передбачені п. 12.3 Правил дорожнього руху, навіть у темну пору доби.

Більш того, якщо це якось негативно могло позначитися на огляді дороги, то обвинуваченому тим більше слід було вжити додаткових заходів для зменшення швидкості, тим самим забезпечивши собі безпечну швидкість руху.

Твердження про те, що потерпілий міг вибігти на дорогу, суд оцінює як неспроможне, оскільки у такому разі той був би повернутий до автомобіля лівим боком, а за висновком судово-медичного експерта першочерговими від автотравми виникають тілесні ушкодження від контакту з автомобілем і ці тілесні ушкодження були завдані потерпілому з правого боку.

Також характер направлення слідів потертостей пило брудних нашарувань на передній частині автомобіля, що розташовані під кутом 11 годин циферблату годинника, а також пошкодження лобового скла лише у правій частині автомобіля, вказують на те, що під час руху тіло потерпілого було направлено від центру до передньої правої частини автомобіля, що робить неспроможною версію про те, що потерпілий вивалився на автомобіль задом.

У будь-якому разі, суду був наданий висновок автотехнічної експертизи, яким підтверджується вина ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній пригоді. Цей висновок ґрунтуються на аналізі всіх отриманих під час досудового слідства доказів виявлених слідів дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі; по виявлених слідах на місці події, по встановленій швидкості та траєкторії руху транспортного засобу - тобто ці висновки зроблені на підставі повного та комплексного аналізу сукупності всіх інформативних ознак та слідів дорожньо-транспортної пригоди. При цьому висновок містить відповідне наукове обґрунтування, а також вихідні дані щодо моменту небезпеки для водія (початок руху пішохода у небезпечному напрямку), а тому у суду не виникає жодних сумнівів щодо правильності та об`єктивності проведеної по справі експертизи.

Суд також звертає увагу й на те, що розглядаючи цю справу у змагальній процедурі, стороною захисту не висувалося претензій до жодного з перелічених вище доказів на етапі їх дослідження. Також сторона захисту не клопотала про допит експертів для роз`яснення будь-яких питань, не подала свого контрвисновку та не навела жодних аргументів, які б давали підстави засумніватися у правильності висновку експерта.

При цьому суд зазначає, що факт наявності або відсутності сп`яніння у потерпілого, перехід ним дороги у темну пору доби у невстановленому місці, на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, не впливає.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є необережним злочином середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: обвинувачений працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи позитивні дані про особу обвинуваченого, суд не вбачає з боку ОСОБА_4 високих ризиків вчинення повторних злочинів чи такого високого рівня небезпеки для суспільства, щоб тримати його в умовах ізоляції чи обмеження волі, а тому вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів є покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України. Проте зважаючи на відсутність пом`якшуючих обставин, суд вважає, що розмір штрафу має бути визначений у максимальному розмірі та зважаючи на те, що автомобіль для обвинуваченого є єдиним джерелом існування, суд вирішує обійтись без додаткового покарання.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди суд виходить з того, що за змістом ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а згідно з ч. 2 ст. 127 та ч. 1 ст. 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд вважає доведеним розмір майнової шкоди, що була завдана потерпілому з боку обвинуваченого внаслідок злочину, оскільки сума витрат на придбання ліків підтверджується документально чеками, а необхідність їх придбання для лікування саме від травм отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди підтверджується як виписками з медичних карток, так і листками непрацездатності.

Також суд вважає, що потерпілий зазнав і моральних збитків, безпосередньо пов`язаних з завданням йому фізичного болю та тілесних ушкоджень обвинуваченим. Потерпілий переніс серйозне лікування, яке продовжувалось на протязі тривалого часу. У зв`язку з чим, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, потерпілий безсумнівно випробував біль, почуття розчарування і тривоги та зазнав сильних душевних страждань.

Тим не менш, зважаючи на те, що потерпілий зазнав моральної шкоди внаслідок необережного злочину та на момент дорожньо-транспортної пригоди він сам переходив дорогу у темну пору доби в невстановленому місці після вживання алкоголю, суд вирішує зменшити розмір заявленої моральної шкоди до 15000 грн.

Також суд визнає обґрунтованим і заявлений прокурором позов, оскільки відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта. Долю речових доказів суд вирішує за правилами, передбаченим ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 8500 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 18368 грн. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь фінансового управління Глухівської міської ради (рахунок № 0007, одержувач місцевий бюджет м. Глухів Сумської області, код доходів 24060300, банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області, код 37437431, МФО 837013) 3080,28 грн. витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 1484,40 грн.

Після вступу вироку в законну силу зняти раніше накладений ухвалою слідчого судді арешт на автомобіль ВАЗ 21099 р.н.з. НОМЕР_1 та залишити його у володінні ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1