Провадження №1-кс/760/3198/18
Справа 760/9709/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003198 від 26.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку, згідно інформаційної довідки № 118368969 від 26.03.2018, зареєстроване за ОСОБА_5 із забороною розпоряджатися будь-яким особам об`єктом вказаним об`єктом нерухомості.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003198 від 26.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_6 , щодо незаконного заволодіння невстановленою особою квартирою АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається із наданих матеріалів, що згідно довідки з КП Київської міської Ради «Київського міського бюро технічної інвентаризації» за адресами в м. Києві: кв. АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 ; кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження була допитана у якості свідка гр. ОСОБА_6 яка показала, що у по сусідству з нею у квартирі АДРЕСА_4 проживала гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони були знайомі з 1999 року та підтримувала з нею гарні відносини. Останнім часом у ОСОБА_7 були психічні розлади та ОСОБА_6 їй допомагала по домашнім справам. Родичів у ОСОБА_7 не було, друзів теж. Далі, 06.03.2018 приблизно о 11:00 год. за адресою проживання гр. ОСОБА_7 приїхали співробітники поліції і сказали ОСОБА_6 , що вона померла. Сусіди з верхнього поверху викликали поліцію, так як у них в квартирі був неприємний запах. Коли саме померла остання свідку невідомо, останній раз ОСОБА_6 її бачила у 20 числах лютого. Також свідку було відомо, що у ОСОБА_7 під телевізором був комод, де знаходилась зелена папка за надписом «БТІ» у якій знаходились документи на дві її квартири, одна за адресою її проживання, а друга квартира за адресою: АДРЕСА_5 . Про те, що ОСОБА_8 повинна була продати або подарувати комусь свої квартири вона ніколи не казала. Після чого, приблизно о 20:00 год. труп ОСОБА_7 вивезли в морг, а співробітники поліції закрили вхідні двері у квартиру та опечатала їх паперовими склейками. Далі, 21.03.2018 приблизно о 10:30 год. приїхали невідомі особи, які зірвали вхідні двері в квартиру ОСОБА_8 та приблизно за 30 хвилин установили нові вхідні двері. ОСОБА_6 стала запитувати у них хто вони такі, на що вони відповіли, що новий власник квартири надав їм вказівки встановити вхідні двері. Нового власника квартири свідок ніколи не бачила та хто може бути їм невідомо. ОСОБА_6 відомо, що ОСОБА_7 була одинока, ніколи не була заміжня, дітей у неї не було. Далі через мережу Інтернет свідок ОСОБА_6 зайшла на сайт Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де звернула увагу, що її дві квартири були продані на підставі договору купівлі-продажу 19.03.2018 та 20.03.2018. Тоді вона зразу зрозуміла, що невідомі особи, шахрайським шляхом заволоділи двома квартирами, які на правах власності належали гр. ОСОБА_7 та вирішила звернутися до органів поліції за даним фактом скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.03.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_9 , Київський міський нотаріальний округ, м. Київ було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , серія та номер: 84, власником якої зазначено ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 23.02.2016, видавник: Жовтненвим РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та просив його задовольнити.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Дослідивши матеріали клопотання, та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003198 від 26.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2018 приблизно о 11:00 год. за адресою проживання гр. ОСОБА_7 приїхали співробітники поліції на виклик сусідів, та виявили померлу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно інформації КП Київської міської Ради «Київського міського бюро технічної інвентаризації» за адресами в АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 ; кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.03.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_9 , Київський міський нотаріальний округ м. Київ було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , серія та номер: 84, власником якої зазначено ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 23.02.2016, видавник: Жовтненвим РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області, країна громадянства: Україна

Таким чином, у діях невстановлених досудовим розслідуванням осіб, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
Слідчий зазначав, що з метою попередження можливого неправомірного відчуження квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.
В ході досудового слідства є достатні підстави вважати, що квартира за вищевказаною адресою відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави слідчому судді накласти арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки слідчим було обґрунтовано правову підставу для арешту майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна, а тому з метою попередження можливого неправомірного відчуження вказаної квартири, вважаю за можливе клопотання задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 право власності на яку, згідно інформаційної довідки № 118368969 від 26.03.2018, зареєстроване за ОСОБА_5 із забороною розпоряджатися будь-яким особам об`єктом нерухомості.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1