Справа № 755/5254/17
"18" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фетірки, Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) вироком Хмельницького обласного суду від 20 вересня 1991 року за ст. 93 п. «Е», ст.ст.100, 42 КК України до 12 років позбавлення волі;
2) вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 22 липня 1994 року за ч. 2 ст. 183-3, ст. 43 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 23 травня 2005 року з Кременчуцької ВК Полтавської області №69 по відбуттю строку покарання;
3) вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2007 року за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільненого 03 липня 2007 року з Бучанської ВК Київської області №85 на підставі ст.3-А Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року;
4) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2009 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого 10 квітня 2012 з Березанської ВК Київської області умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 6 місяців 29 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України зупинено до його розшуку
18 листопада 2017 року працівниками Дніпровського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві було затримано ОСОБА_4 та доставлено до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.
З положень ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З ухвали суду слідує, що провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 18.11.2017 року та був приведений до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду клопотання про застосування останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне провадження у справі відновити.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого, оскільки обвинувачений переховується від суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначаючи, що клопотання прокурора не обґрунтовано, тому просив в клопотанні відмовити.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У силу ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченим винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи вказане питання, судом враховується той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, що передбачає покарання на строк до 6 років позбавлення волі, конкретні обставини кримінального провадження, відсутність місця роботи, раніше неодноразово судимий, неодноразово повідомлявся судом належним чином про дату, місце та час судових засідань, однак не з`являвся, тобто таким чином перешкоджає розгляду кримінального провадження, а тому приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд, керуючись ст. 331 КПК України, вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Таким чином суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину. визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
При цьому, враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за належне призначити заставу у розмірі відповідно до ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України, 128 000 грн., яка в достатній мірі гарантує виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, обираючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на нього такі обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.;
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора або суду;
3. повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 371, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 січня 2018 року включно.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 18 листопада 2017 року.
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.;
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора або суду;
3. повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Київської місцевої прокуратури №4 та суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченого ОСОБА_4 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1