Номер провадження: 11-кп/785/200/17
Номер справи місцевого суду: 504/934/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

та його захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого, на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого за ст. 86-1, п.п. «б», «г», «с» ст. 93, ст. ст. 14, 42, 43 КК України (в ред. 1960 року) про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року,

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 86-1, п. п. «б», «г», «е» ст. 93, ст. ст. 14, 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) до вищої міри покарання смертної кари.

Ухвалою Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року з вироку виключено застосування до ОСОБА_7 примусового лікування від алкоголізму, в решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою Одеського обласного суду від 30 травня 2000 року ОСОБА_7 замінено покарання у вигляді смертної кари на довічне позбавлення волі. Постановою апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2008 року початок строку відбування покарання засудженим визначено з 16 травня 1995 року.

До Суворовського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_7 про перегляд вироку Одеського обласного суду та ухвали Верховного суду України за ново виявленими обставинами, а також клопотання про поновлення строку для подачі вказаної заяви.

Розглянувши клопотання, Суворовський районний суд міста Одеси ухвалою від 25 жовтня 2016 року поновив строк на оскарження та відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд за ново виявленими обставинами вказаного вироку Одеського обласного суду та ухвали Верховного Суду України.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_7 районний суд вказав, що вказані начебто факти не являються новоявленими та вони не могли впливати на доведеність винуватості.

В апеляції захисник просить поновити йому строк на оскарження, скасувати ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 25.10.2016 року, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на те, що суд при розгляді заяви не врахував, що ОСОБА_7 перебував під вартою з 16 травня 1995 року по 19 листопада 1995 року, в той час, як протокол затримання з санкцією прокурора датований лише 19 листопада 1995 року, тобто залишилося нез`ясованим те, чи було ув`язнення ОСОБА_7 в період з 16 травня 1995 року по 19 листопада 1995 року законним, та чи були допустимими та належними докази вини ОСОБА_7 ..

В апеляції засуджений просить скасувати вказану ухвалу, винести нову ухвалу, про задоволення його заяви від 06 квітня 2015 року про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду та ухвали Верховного Суду України, винести виправдувальний вирок, посилаючись на незаконність ухвали, оскільки суд не прийняв в якості ново виявлених обставин факт його ув`язнення з 16 травня по 19 листопада 1995 року, та суддя незаконно допустив до участі в судовому засідання від 25 жовтня 2016 року адвоката ОСОБА_9 , якій 21 вересня 2016 року засуджений заявив відвід.

Вислухавши доповідача, засудженого та адвоката, які підтримали свої апеляції, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія судів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 459 та ст. 460 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами за заявою, яку мають право подати учасники судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

В своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_7 вказує, що підставою перегляду вироку є той факт, що з 16 травня 1995 року по 19 листопада 1995 року він незаконно утримався під вартою, у зв`язку з чим його необхідно виправдувати.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи 37495005, а саме постанови апеляційного суду Одеської області від 19.09.2008 року (т. 7 л.с. 33), ОСОБА_7 був затриманий 16.05.1995 року, санкція на його арешт винесена прокурором Комінтернівського району ОСОБА_10 19.11.1995 року, про що він вказав власноручно на оборотній стороні даної постанови. З цього вбачається, що ця обставина була відома ще у 1999 році при розгляді справи в суді першої інстанції.

Крім цього, постановою апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2008 року початок строку відбування покарання засудженим визначено з 16 травня 1995 року.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Європейський суд з прав людини, допускає можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, але в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду рішення, яке набрало чинності лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру.

Колегія суддів вважає, що Суворовській районний суд міста Одеси законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року.

Що стосується ствердження ОСОБА_7 не законом допуску до участі в судовому засідання від 25 жовтня 2016 року адвоката ОСОБА_9 , якій 21 вересня 2016 року засуджений заявив відвід, то воно спростовується журналом судового засідання і звукозаписом цього засідання. З вказаних матеріалів вбачається, що в судовому засіданні 25 жовтня 2016 року були присутні два захисника і ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , надані безоплатно для захисту ОСОБА_7 .. По бажанню засудженого, ОСОБА_9 була звільнена від виконування обов`язків по його захистку, а ОСОБА_11 продовжувала виконувати свої обов`язки.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали районного суду, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не найшли свого підтвердження, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419, 467 КПК України, Колегія суддів,

ухвалила:
Апеляції засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в його інтересах, залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 25 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого за ст. 86-1, п.п. «б», «г», «с» ст. 93, ст. ст. 14, 42, 43 КК України (в ред. 1960 року) про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3