Справа № 303/5917/17
1-кп/303/677/17
Номер рядка стат. звіту - 55
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2015 року за №0000283 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гринівці Любарського району Житомирської області, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України,українця, з середньою освітою,
військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_1 , механіка водія розвідувального взводу механізованого батальйону, солдата,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
з участю : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з 16.03.2015 року на військову службу до місця розташування військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`явився та без поважних причин був відсутній на військовій службі по 24.01.2017 року, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, тривалістю понад один місяць.
Під час досудового розслідування 11.10.2017 року між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Стр. 2 із 3
Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000283 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, в угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, а також узгоджено призначення покарання обвинуваченому за ст. 407 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та із застосуванням п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав повністю.
Крім того, обвинувачений заявив про звільнення його від призначеного судом покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він приймав участь в антитерористичній операції.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Пояснив, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого від покарання у зв`язку з амністією, оскільки він надає на це свою згоду, є суб`єктом амністії, так як приймав участь у проведенні антитерористичної операції, про що подав письмове клопотання.
Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КК України та КПК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Крім того, підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення його від покарання за підставі акту амністії, оскільки для цього є всі підстави, дійсно обвинувачений приймав участь у проведення антитерористичної операції.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття, безпосередня участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - не виявлено.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть
Стр. 3 із 3
застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КК України та КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом амністії згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIIІ від 22.12.2016 р., оскільки підпадає під дію ст. 2 цього закону - як особа, яка брала безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Даний факт підтверджується довідкою № 27 від 03.05.2017 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 407 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обвинувачений не є особою, зазначеною в ст. 86 КК України та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Підстав, які б перешкоджали застосуванню акта амністії відносно ОСОБА_3 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 86 КК України, ст. 314, 369, 370-374, 469, 472-475 КПК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 жовтня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000283 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за даним вироком, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Головуючий ОСОБА_1