Справа № 589/2023/17
Провадження № 1-кп/577/412/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законних представників ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
представника сектора ювенальної превенції
Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 ,
за ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Прокопівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, закінчив 9 класів Шосткинської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, , учня ДНЗ`Шосткинський центр ПТО» мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.2 ст. 186 КК України,
Встановив:
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 21 грудня 2016 року близько 22 години 40 хвилин діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з неповнолітнім ОСОБА_5 та невстановленими особами, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_3 , побачили раніше незнайомого чоловіка та, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вирішили незаконно заволодіти майном потерпілого ОСОБА_11 . На виконання задуманого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та невстановленими особами наздогнали потерпілого ОСОБА_11 і ОСОБА_4 штовхнув його ногою в спину, від чого ОСОБА_11 впав на землю, а ОСОБА_4 спільно з невстановленими особами наніс декілька ударів ногами в область голови. Після чого, потерпілий піднявся на ноги та, намагаючись уникнути злочинних посягань неповнолітніх, побіг в протилежний бік. Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та невстановленими особами, не зупиняючись на досягнутому, діючи в інтересах групи та реалізовуючи спільний злочинний намір, спрямований на застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наздогнали останнього та ОСОБА_4 наніс один удар кулаком руки в область обличчя, від якого потерпілий впав на землю, після чого продовжив разом з невстановленими особами наносити множинні удари ногами в область голови потерпілого. Під час нанесення ударів, користуючись тим, що ОСОБА_4 завдає удари потерпілому та останній не може чинити будь-якого опору, обвинувачений ОСОБА_5 вихопив з рук потерпілого гаманець, який не має для потерпілого матеріальної цінності, в якому знаходились гроші в сумі 1840 гривень, що належали потерпілому ОСОБА_11 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму. У викраденому гаманці обвинуваченими виявлені банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк», на рахунку яких були відсутні грошові кошти. Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та невстановленими особами разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та в подальшому викраденим розпорядились ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями обвинувачені неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1840 гривень. Їх дії ,які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а неповнолітнім ОСОБА_4 , крім того вчинені повторно, кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав та пояснив, що 21 грудня 2016 року близько 22 години 40 хвилин разом із ОСОБА_5 та іншими хлопцями гуляли у дворі будинку АДРЕСА_3 , коли побачили раніше незнайомого чоловіка. Вони наздогнали цього чоловіка, він штовхнув його ногою в спину, від чого чоловік впав на землю , тоді він та інші нанесли декілька ударів ногами в область голови. Після чого, потерпілий піднявся на ноги та намагався втекти. Вони знову наздогнали останнього та він наніс один удар кулаком руки в область обличчя, від якого потерпілий впав на землю, після чого вони з іншими хлопцями били потерпілого ногами. В цей час, користуючись обстановкою, ОСОБА_5 вихопив з рук потерпілого гаманець і вони втекли. В гаманці були гроші в сумі 1840 гривень та банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк», на рахунку яких були відсутні грошові кошти. Гроші вони витратили на власні потреби. Розкаюється у вчиненому, просив вибачення у потерпілого, компенсував йому частину матеріальної шкоди в розмірі 920 гривень. Просить суворо не карати.
Законний представник ОСОБА_4 просила вибачення за негідну поведінку сина.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав та показав, що 21 грудня 2016 року близько 22 години 40 хвилин разом із ОСОБА_5 та іншими хлопцями гуляли у дворі будинку АДРЕСА_3 і побачили незнайомого чоловіка. ОСОБА_4 його штовхнув і з хлопцями почав бити, а він , побачивши, що потерпілий вже вдруге впав , користуючись тим, що він не зможе чинити опору, вихопив у нього гаманець і вони з хлопцями побігли звідти. В гаманці були гроші, які вони витратили на продукти, а решту викинули. Розкаюється у вчиненому. Просить суворо не карати. Відшкодував потерпілому 600 гривень.
Законний представник ОСОБА_12 просила вибачення за протиправну поведінку сина.
Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ними не оспорюються.
Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводиться протоколом огляду місця події від 22.12.2016 року (а.п .8-11 т.2), з якого вбачається , де вчинено злочин, висновком судової трасологічної експертизи № 19/119/6-2/323е від 28.03.2017 року (а.п.35-41 т.2), який вказує, що саме ОСОБА_4 належать сліди залишені на місці вчинення злочину, протоколами слідчих експериментів, в ході яких вони показали, як вчиняли злочин (а.п. 101-103, 132-137 т.2).
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими і такими, що в повній мірі узгоджуються між собою, з поясненнями обвинувачених у судовому засіданні, а так, в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні грабежу відносно ОСОБА_11 , поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена і : дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обох, судом не встановлено.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обох, суд визнає, що вони обоє щиро розкаялися у вчиненому злочині, активно сприяли його розкриттю, вчинили злочин, будучи неповнолітніми, частково відшкодували шкоду потерпілому і той претензій до них не має.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, характеризуються посередньо. ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи і наставші наслідки, позицію потерпілого, який претензій не має, відомості про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також висновок органу пробації, викладений у судовій доповіді щодо кожного окремо, з якої вбачається, що виправлення як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 без позбавлення чи обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства і окремих осіб, виконання покарання їх обох у громаді можливе за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, визначене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у мінімальному розмірі та з випробуванням, з застосуванням ст. 104 КК України, а ОСОБА_4 , крім того, і у відповідності зі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів. При цьому суд також виходив і з положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить наявність родини у обвинувачених, а також ставлення самих обвинувачених до скоєного, які щиро розкаялися і відсутність будь-яких обставин, які б заважали їм вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення.
Питання про речові докази і судові витрати підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 та ст..124 КПК України відповідно.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,-
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2017 року у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності зі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а в разі відсутності в них коштів, з законних представників ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , відповідно, з кожного по 527 гривень 76 копійок на користь держави витрат на проведення експертизи.
Речові докази: чоловічий гаманець коричневого кольору, який зберігається під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_11 - залишити потерпілому, як законному володільцю; чоловічі зимові черевики, які вилучені під час обшуку у ОСОБА_4 та передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області повернути йому, як законному володільцю; два гіпсові зліпки, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1