пр. № 1-в/759/330/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
20.11.2017 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування амністії та звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного додаткового покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він, на день набрання чинності цим Законом, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнаний інвалідом та відносно якого засуджений не позбавлений батьківських прав.

Обвинувачений підтримав заявлене клопотання, просив звільнити його від відбування додаткового покарання та дав згоду на застосування відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Вирок суду набрав законної сили 28.09.2016 року відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва. 15.11.2017 року хвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Святошинського районного суду м. Києва та ухвалу Апеляційного суду м. Києва залишено без змін.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія, зокрема, є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», встановлено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, зокрема, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення необережного тяжкого злочину, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , та відносно якого, відповідно до листа Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 13598/16.12-08 від 15.12.2017 року, не позбавлений батьківських прав.

Підстав, передбачених Законом України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», за яких до ОСОБА_4 неможливо було б застосувати амністію, судом не встановлено, отже ОСОБА_4 може бути звільнений від відбування додаткового покарання.

Керуючись ст.85 КК України, ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 1, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: