19.03.2018
Справа № 642/1054/18
Провадження № 1-кс/642/416/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого в частині відмови у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, про визнання неправомірною бездіяльність слідчого, що до несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 24.05.2017 року, у непроведенні слідчих дій, спрямованих на розшук злочинців за їх ІР-адресами, зобов`язання вчинити певні дії та надання інформації покримінальному провадженні №0000343 від 06.02.2018,-

В с т а н о в и в:

14 березня 2018 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого в частині відмови у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, про визнання неправомірною бездіяльність слідчого, що до несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 24.05.2017 року, у непроведенні слідчих дій, спрямованих на розшук злочинців за їх ІР-адресами, зобов`язання слідчого розпочати слідчі дії, спрямовані на встановлення злочинців за їх ІР-адресами ( спільно з кіберполіцією) та надання інформації кому та які саме доручення надавались слідчою в порядку ст. 40 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 304 КПК України вважаю, що у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 необхідно відмовити з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України

Відповідно до вимоги ч.1 ст. 303 КПК України встановлено виключний перелік питань, органів та посадових осіб рішення, дії та бездіяльність яких, може бути оскаржено слідчому судді на досудовому провадженні
Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1)бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2)рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3)рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5)рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;

6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосування заходів безпеки;

7)рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих ( розшукових) дій;

8)рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10)повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

До скарги додана постанова слідчого ОСОБА_3 про задоволення клопотання заявника ОСОБА_2 від 07.03.2018 року , з якого вбачається, що подане органу досудового розслідування клопотання ОСОБА_2 за № З-282 , в якому він просив повідомити про стан кримінального провадження та повідомити які процесуальні заходи та слідчі дії були проведені по цьому кримінальному провадженню за період з 06.02.2018 року по теперішній час, було задоволено.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно ч.2 ст.220 КПК Українипро результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причиннадсилається їй.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 було слідчим задоволено, у зв`язку з чим постанова слідчого від 07.03.2018 року не може бути оскаржена заявником.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 93 КПК України встановлено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу вказаних положень вбачається, що вимоги викладені у клопотанні заявника по своїй суті не було клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, та за цими вимогами не може бути прийнято рішення слідчим, прокурором в порядку ст. 220 КПК України.

Клопотання ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність слідчого, що до несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 24.05.2017 року, у непроведенні слідчих дій, спрямованих на розшук злочинців за їх ІР-адресами, зобов`язання слідчого розпочати слідчі дії, спрямовані на встановлення злочинців за їх ІР-адресами ( спільно з кіберполіцією) та надання інформації кому та які саме доручення надавались слідчою в порядку ст. 40 КПК України не підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги заявника не узгоджуються із положеннями ст. 220 КПК України та ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до вимоги ч.ч.4 та 5 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303- 307, 371-372, 376 КПК України, -
У х в а л и в:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого в частині відмови у проведенні слідчих ( розшукових ) дій, про визнання неправомірною бездіяльність слідчого, що до несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР за заявою від 24.05.2017 року, у непроведенні слідчих дій, спрямованих на розшук злочинців за їх ІР-адресами, зобов`язання вчинити певні дії та надання інформації по кримінальному провадженні №0000343 від 06.02.2018 відмовити.

Ухвала протягом п"яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1