27.11.15

27 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,
27 листопада 2015 року прокурор прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, не працює, неодружений, зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 , фактично мешкає у кв. АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні прокурор прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити злочинну діяльність, а також скоювати інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, так, як може злякатися тяжкості покарання за вчинений злочин; може незаконно впливати на свідків, тому що свідок ОСОБА_12 , на квартирі якої проживали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , є його знайомою і боїться застосування з його боку фізичного насильства; може знищити, спотворити та приховати докази по справі, так як саме він збував майно потерпілого ОСОБА_11 , яке збуте не все; враховуючи той факт, що він є школярем, але брав участь у вчинені злочинів, при яких з потерпілих навіть знімали взуття, у нього склався певний стереотип асоціальної поведінки і тому він зможе продовжити скоювати кримінальні правопорушення, аналогічні тому, у якому йому пред`явлено підозру.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав. Заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 знає через ОСОБА_13 , яка здає їм своє житло, а є його дівчиною. Він брав участь у єдиному епізоді вчинення вчинення ними злочинів заволодіння майном ОСОБА_14 . Не збирався та не збирається переховуватися від слідства та суду, вчиняти нові злочини. Викрадене майно не збував.
Законний представник заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснила, що підозрюваний є її рідним сином, але вона втратила на нього вплив. Після того, як стало відомо про факт вчинення ним злочину, вона прийняла рішення, щоб він повертався і жив з батьком, який може його примусити робити те, що він не хоче і жорстко контролювати.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, з підстав, наведених його підзахисним. Вважає, що жоден з наведених прокурором ризиків, не доведений наданими суду доказами.
Розглянувши клопотання, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора, є наявність ризиків у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження.
Вважаю, що для запобігання доведеному у суді ризику, спираючись на норми ст. 178 КПК України, буде достатньо запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або домашнього арешту не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою або домашнього арешту обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не затримували в порядку статті 208 КПК України, датою закінчення дії ухвали про обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід вважати 16 годину 05 хвилину 25 січня 2016 року.
Вважаю за можливе встановити строк дії домашнього арешту цілодобово, за місцем його реєстрації кв. АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Дата закінчення дії ухвали - 15 година 05 хвилина 25 січня 2016 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1