Справа № 461/1603/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 22.11.2012 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 31.05.2017 року приблизно о 12 годин 20 хвилин, перебуваючи в магазині «Галицький писар», що на вул.Городоцькій, 13 у м.Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману (під приводом здійснення дзвінка) заволодів у ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 6000 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 08.06.2017 року приблизно о 05 годин 00 хвилин, перебуваючи на вул.Театральній, 13 у м.Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману (під приводом здійснення дзвінка) заволодів у ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Iphone 7», ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 20000 гривень, в телефоні знаходились сім картка оператора «МТС», № НОМЕР_3 , вартістю 50 грн., на рахунку якої було 100 грн., телефон знаходився в чохлі, вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 20250 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та дав пояснення, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення. Підтвердив, що 31.05.2017 року та 08.06.2017 року, дійсно вчинив шахрайство по відношенню до потерпілих. Зазначив, що шкодує про скоєне. Має намір відшкодувати заподіяні потерпілим збитки. У вчиненому щиро розкаюється.

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечували учасники судового розгляду і такі ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого: раніше судимого, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має статус учасника бойових дій, згідно досудової доповіді органу з питань пробації, ОСОБА_4 являє високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.
Суд також керується нормами статті 50 КК України, у відповідності до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Крім того, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема наведені позитивні дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу обставину, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання за злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України, а тому відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази по справі:

-DVD-R-диски зберігати в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання за злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:

-DVD-R-диски зберігати в матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі

суддя ОСОБА_7