Номер провадження: 11-сс/785/78/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001780 від 18 листопада 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2017 року задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та накладений арешт на грошові кошти, речі та документи, які були вилучені під час проведення 24.11.2017 року огляду службового кабінету №4 Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, розташованого за адресою Одеська обл., м.Роздільна, вул.Ярослава Мудрого, 8, шляхом заборони розпорядження та користування, а саме на:

- грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 10600 гривень;

- мобільний телефон марки «Самсунг»;

- мобільний телефон марки «Леново»;

- грошові кошти у розмірі 300 доларів США та 425 гривень;

- чотири банківські карти;

- копія службового посвідчення ОСОБА_9 ;

- папка синього кольору з написом «Злой»;

- ухвала суду від 22.11.2017 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_9 , в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки сторона захисту належним чином не повідомлялась про дату та час судового засідання, а копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 27 грудня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що грошові кошти в сумі 300 доларів США, які знаходились під час огляду в гаманці ОСОБА_9 належать його батьку, який передав їх підозрюваному, щоб той придбав йому мобільний телефон.

Крім того, чотири банківські картки, які були вилучені з гаманця ОСОБА_9 також не належать підозрюваному, а є власністю відповідних банківських установ.

Таким чином грошові кошти в сумі 300 доларів США, а також чотири банківській картки не належать підозрюваному, а отже не є предметом злочину та не підпадають під жодний критерій, визначений ст.98 КПК України.

Крім того, захисник зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.173 КПК України, в тому числі в ньому не ідентифіковано жодну купюру вилучених грошей, не зазначено унікальні номери вилучених мобільних телефонів (ІМЕІ) та номери банківських карток.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 3 ст.21 КПК України встановлено, що кожен мас право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У даному кримінальному провадженні арештовані грошові кошти, мобільні телефони, банківські картки та інше майно були тимчасово вилучені в порядку ст.168 КПК України під час проведення огляду приміщення службового кабінету ОСОБА_9 під №4, який розташований на другому поверсі приміщення Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул.Ярослава Мудрого, 8.

За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя був зобов`язаний належним чином повідомити власника майна та його захисника про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Проте в матеріалах провадження відсутні будь-які докази про судовий виклик підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника у судове засідання.

Невиконання слідчим суддею приписів ст.172 КПК України щодо належного сповіщення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна заінтересованих осіб призвело до порушення права вказаних осіб на доступ до справедливого суду, а отже слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст.412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону стосовно невиконання слідчим суддею вимог ст.172 КПК України, у відповідності до положень ст.409 КПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Розглядаючи доводи клопотання слідчого про арешт майна, апеляційний суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час прокуратурою Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001780 від 18 листопада 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого під час досудового розслідування було встановлено, що 24 листопада 2017 року приблизно о 17:20 год. прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , перебуваючи у власному службовому кабінеті №4 в Роздільнянській місцевій прокуратурі за адресою Одеська область, м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого, 8, одержав від ОСОБА_11 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США та 10600 гривень, за погодження клопотання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та подальше орієнтування суду за результатами судового розгляду на призначення ОСОБА_12 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі.

У подальшому, з метою безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, 24 листопада 2017 року в період часу з 17:25 год. по 18:16 год. слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 було проведено огляд приміщення службового кабінету ОСОБА_9 під № 4, який розташований на другому поверсі приміщення Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області за адресою Одеська обл., м.Роздільна, вул.Ярослава Мудрого, 8.

За результатами проведеного огляду виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 10600 гривень. Крім того, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Леново», грошові кошти у розмірі 300 доларів США та 425 гривень, чотири банківські карти, копію службового посвідчення ОСОБА_9 , папку синього кольору з написом «Злой», ухвалу суду від 22.11.2017.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вилучені в кабінеті ОСОБА_9 грошові кошти можуть бути безпосереднім предметом злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вилучені інші грошові кошти, у разі визнання ОСОБА_9 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, можуть бути зверненні у дохід держави, оскільки санкція ч.3 ст.368 КПК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. В свою чергу мобільні телефони, банківські картки та документи, які також були вилученні під час проведення огляду, відповідають критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди злочину, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на вилучені під час огляду кабінету ОСОБА_9 грошові кошти, речі та документи, зазначені в клопотанні слідчого, у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України, може бути накладений арешт.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апеляційний суд вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного ОСОБА_9 , з метою попередження приховування, втрати, знищення майна, яке може бути визнане в якості речових доказів у кримінальному провадженні, а також з метою попередження інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.
Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2017 року, якою був накладений арешт на грошові кошти, речі та документи, які були вилучені 24.11.2017 року під час проведення огляду службового кабінету №4 Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, розташованого за адресою Одеська обл., м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого, 8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_13 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001780 від 18 листопада 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Накласти арешт на грошові кошти, речі та документи, які були вилучені 24 листопада 2017 року під час проведення огляду службового кабінету № 4 Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, розташованого за адресою Одеська обл., м.Роздільна, вул.Ярослава Мудрого, 8, шляхом заборони розпорядження та користування, а саме на:

- грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 10600 гривень;

- мобільний телефон марки «Самсунг»;

- мобільний телефон марки «Леново»;

- грошові кошти у розмірі 300 доларів США та 425 гривень;

- чотири банківські карти;

- копія службового посвідчення ОСОБА_9 ;

- папка синього кольору з написом «Злой»;

- ухвала суду від 22.11.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4