АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/159 /18 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1 Справа № 635/3107/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
адвоката - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною їх вимогою.
На вказану ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 та постановити нову увалу. Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2018 року. Визначити, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, 341 546 грн. застави розмір якої буде достатній для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, що пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.
В обґрунтування скарги посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. При постановленні ухвали, суд першої інстанції у повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, передбаченого санкціями статей, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені ст. 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання в районному суді прокурором доведено, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ст. 177 КПК України об`єктивно існують. Зокрема, будучи обізнаним про можливу міру покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення можливого покарання. Крім цього, він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для кримінального провадження та про які ще невідомо органу досудового розслідування, схиляти потерпілого та свідків до надання показів, які його виправдовують.
Слідчим суддею залишено поза увагою те, що підозрюваному ОСОБА_7 органом досудового розслідування обґрунтовано повідомлено про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, злочинів, за які КК України передбачено довготривалий термін покарання у вигляді позбавлення волі. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами, які надавались суду для огляду під час розгляду клопотання слідчого.
Також зазначив, що згідно з ст.5 Конвенції, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. А тому, вважає, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які зазначив Європейський Суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особі від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Також зазначив, що метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції залишено поза увагою вимоги кримінального процесуального закону та рекомендації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та безпідставно обрано найбільш м`який запобіжний захід, передбачений КПК України особисте зобов`язання.
Просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , строком до 27.02.2018 року, із визначенням застави в розмірі 341 546 грн.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та захисника підозрюваного про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Положеннями п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покладено відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України , частина яких згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Як вбачається із змісту клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора, доводи щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими і належним чином вмотивовані та підтверджуються матеріалами справи.
З матеріалів клопотання слідчого видно, що відносно ОСОБА_7 судом розглядаються кримінальна справа за ч. 2 ст 15 п.1 ч. 1 ст. 115 КК України.
Тобто, крім вказаних у клопотанні слідчого кримінальних правопорушень, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_7 , відносно нього розглядається справа про вчинення іншого особо тяжкого кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовляючи в його задоволенні, слідчий суддя прийшов до хибного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде сприяти запобіганню зазначеним слідчим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання начальника Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованим та містить доведені підстави того, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 не може бути обрано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Разом з тим, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про можливість визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України у розмірі, зазначеному у клопотанні слідчого 341 546 грн.
Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 визначити з моменту його фактичного затримання і до 27.02. 2018 року, включно.
Таким чином, виходячи з вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання начальника Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року скасувати та ухвалити нову ухвалу.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№27), строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування з моменту його фактичного затримання до 27.02.2018 року.
Визначити суму застави у розмірі 341 546 грн., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок Апеляційного суду Харківської області.
Отримувач коштів: Апеляційний суд Харківської області
Банк отримувача: Державна казначейська служба України
Код банку отримувача (МФО): 820172
Код ЄДРПОУ суду: 028 94 131.
У разі внесення застави ОСОБА_7 звільнити із-під варти негайно та покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -
Судді