Справа № 640/2609/18
н/п 1-кс/640/1605/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, з базовою загальною освітою, раніше судимого, останній раз 18.08.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, згідно ухвали від 06.06.2017було скасовано звільнення від відбування покарання призначеного вироком суду та направлено для відбування призначеного судом вироку до 2 років позбавлення волі, на теперішній час перебуває на території Харківської установи виконання покарань №27, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
20.02.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що неповнолітній ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, 21.06.2016 приблизно о 15.00 годині, діючи за заздалегідь розробленим планом на сайті знакомств «Mamba.ru», шляхом переписки познайомився із громадянином ОСОБА_11 і в ході спілкування запропонував останньому вступити з ним в інтимні стосунки за грошову винагороду, на що ОСОБА_11 погодився, та домовився з ОСОБА_5 про час і місце зустрічі, а саме: 21 червня 2016 року о 21:00 години за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем свого проживання.
Близько о 22.20 годині, під час виходу ОСОБА_5 з квартири ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи свої злочинні намірі підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_11 , який на той час знаходивсь біля вхідних дверей своєї квартири та діючи умисно, відкрито для потерпілого, із корисливих мотивів усвідомлюючи небезпечність своїх злочинних дій, та бажаючи діяти саме таким чином, представляючись працівниками служби безпеки України, демонструючи при цьому ОСОБА_11 , заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників зазначеного правоохоронного органу, відповідно до яких ОСОБА_9 повідомила неправдиві відомості потерпілому про те, що нібито вона є слідчим, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівниками оперативного підрозділу, шляхом вільного доступу проникли до квартири ОСОБА_11 , де дискредитуючи почесне звання працівника правоохоронних органів України, з особливою зухвалістю повалили останнього на підлогу, після чого зв`язали його, використовуючи металеві кайданки, тим самим придушивши волю ОСОБА_11 длянадання можливого опору.
Знаходячись у вказаному житловому приміщенні ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 за уникнення кримінальної відповідальності пов`язаної з розпустою неповнолітнього ОСОБА_5 надати їм грошову винагороду в сумі 30 000 грн.
Отримавши відмову в наданні вказаної суми грошей ОСОБА_7 приставив правою рукою предмет схожий на пістолет до голови ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 реалізуючи спільний із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведеної їй ролі почала вимагати віддати їм ювелірні вироби із золота, а також гроші готівкою в національній та іноземній валюті. При цьому, ОСОБА_7 , з метою отримати бажаного злочинного результату, пригрозив вбивством ОСОБА_11 , у разі відмови останнім віддати їм золоті прикраси та гроші, тобто погрожував застосовуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Цю погрозу ОСОБА_11 сприйняв, як реальну і вимушений був вказати місце, де він зберігав гроші в національній валюті.
Впевнившись в тому, що ОСОБА_11 нездатний чинити їм будь-який опір, ОСОБА_5 , в групі із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи спільно розробленому злочинному плану та відповідно до відведених їм ролей, умисно, з корисливих мотивів відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_11 , а саме: готівкою в сумі 600 гривень; пластиковою карткою банку «Ощадбанк» на якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень; маршрутизатором марки «Netis» WF2419, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 становить 205 гривень; набором столового посуду марки «Zepter» на 12 персон в дерев`яному красному ящику, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 не визначена, з причини можливості безпосередньо експертом оглянути та дослідити вказаний об`єкт, вартість якого, згідно показань потерпілого ОСОБА_11 становить 4 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленій підозрі, не заперечував проти задоволення клопотання.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного не заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
19.02.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_11 ; показами свідка ОСОБА_12 .
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_5 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти власності, а також той факт, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілого, свідків кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів до 19 квітня 2018 року, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 19 квітня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1