Справа № 1304/5081/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/30/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за апеляцією обвинуваченої ОСОБА_5 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, та кримінальну справу щодо ОСОБА_5 закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 7-1 КПК України (1960 року).

Не погодившись з постановою Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження, ОСОБА_5 подала апеляцію, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляції зазначає, що постанова суду про закриття кримінальної справи підлягає скасуванню, оскільки така постановлена з порушенням вимог закону. Вказує, що нею не подавалася заява до суду про закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що минув строк давності, а подавалась заява про закриття кримінальної справи, в зв`язку з відсутністю у її діях складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника на підтримку апеляції, потерпілого ОСОБА_6 , який просив постанову суду залишити без зміни, обговоривши наведені в апеляції доводи й перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити, виходячи з наступного.
Постанова суду від 17 листопада 2012 року винесена з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 367 КПК України 1960 року підлягає скасуванню.
Виходячи із змісту закону (ст. 49 КК України, ст. 7-1 КПК України 1960 року), закінчення строків давності є нереабілітуючою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності й закриття кримінальної справи із зазначеної підстави можливе лише за згодою обвинуваченого, підсудного.
Відповідні роз`яснення містяться й у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", де зазначено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Однак в матеріалах справи відсутнє клопотання підсудної ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття справи на підставі ст. 49 КК України. Не висловлено ОСОБА_5 такого клопотання та згоди на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав і в судовому засіданні.
В постанові суду зазначено, що підсудна ОСОБА_5 подала клопотання про звільнення її від кримінльної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що не відповідає дійсності, оскільки в поданому клопотанні ОСОБА_5 просила закрити кримінальне провадження за відсутності події злочину.
З огляду на викладене постанова суду як така, що винесена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду для прийняття судового рішення відповідно до вимог КПК України 1960 року.
Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляцію засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 скасувати, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України повернути на новий судовий розгляд у той же суд, новим складом суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4