АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/165/18 Справа № 204/368/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року,
за участю скаржника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року, мотивуючи тим, що оскаржувану ухвалу він отримав 29 січня 2018 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу на постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000835.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий безпідставно закрив кримінальне провадження, оскільки ним не було проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Зазначає, що висновок слідчого судді, що під час досудового слідства не встановлено факту заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, і що відносини, що склалися між мною та ОСОБА_7 мають цивільно-правовий характер, є поверховим, формальним, оскільки зроблений на підставі тільки наданої ОСОБА_7 угоди про начебто існування договору позики. Вказує на те, що не було допитано свідків, на яких він посилався, і які знали про існуючий стан появи таких «угод», не було проведено почеркознавчу експертизу на предмет справжності його підпису на цій «угоді».

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000835.
В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що під час досудового розслідування не встановлено факту заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, та заподіяння такими діями матеріальної шкоди, як обов`язкових ознак об`єктивної сторони даного кримінального правопорушення, а відносини, що склалися між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають цивільно-правовий характер, у зв`язку з чим скаржник ОСОБА_6 не позбавлений права звернутися до суду з відповідною позовною заявою за захистом свого особистого майнового права та інтересу.
Заслухавши доповідь судді, доводи скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини взагалі не були досліджені.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000835. В обґрунтування скарги зазначив, що 22 березня 2017 року ним була подана заява про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст.190 КК України, яка була прийнята Чечелівським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. В зазначеній заяві йдеться про те, що з 26 листопада 2015 року по 08 липня 2016 року ОСОБА_6 працював в якості водія-охоронця в приватному підприємстві «Леон» та за час його роботи на цьому підприємстві, в період виконання ним його трудових обов`язків, він неодноразово пошкодив службовий автомобіль, та за кожне пошкодження ОСОБА_7 , який був безпосереднім начальником, вимагав від нього ( ОСОБА_6 ) певну суму грошових коштів, хоча він знаходився з підприємством в трудових відносинах, авто було застраховане, і ніяких наказів по підприємству про стягнення грошових коштів за відшкодування збитків не видавалося. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7 вимагав і отримав від нього, без надання будь-якої квитанції, наступні грошові кошти: в січні 2016 року 1000 грн., в лютому 2000 грн., в березні 1500 грн., в квітні 1000 грн., в травні 1000 грн., в червні 1650 грн., а всього 8150 грн. Окрім, зазначених грошей, ОСОБА_7 почав вимагати від заявника ще 16200 грн., начебто за ремонт автомобіля, на що останній перестав погоджуватися і вимушений був 08 липня 2016 року звільнитися за власним бажанням. Після звільнення з підприємства ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 письмову вимогу, датовану 27 жовтня 2016 року, про сплату йому суми боргу у розмірі 17119,28 грн. на підставі нібито укладеного між ними договору позики від 01 червня 2016 року на суму 16200 грн. Однак, ніяких коштів в борг від ОСОБА_7 ніколи не отримував та договір позики ніколи не підписував. А отже, ОСОБА_7 обманним шляхом отримував від нього грошові кошти.
За даним фактом 26 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
28 квітня 2017 року старшим слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 26 квітня 2017 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, оскільки відносини, що склалися між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають цивільно-правовий характер, у зв`язку з чим скаржник не позбавлений права звернутися до суду з відповідною позовною заявою за захистом свого особистого майнового права та інтересу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає, на підставі яких доказів слідчим прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки ним не проведено жодних слідчих процесуальних дій для здійснення розслідування даної справи, при цьому, у матеріалах провадження немає відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В матеріалах досудового провадження відсутні документи, які б свідчили про те, що були допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Крім того, жодних слідчих дій за участю ОСОБА_6 не було проведено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що досудове розслідування було проведено неповно, з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо доказування, що слідчий суддя необґрунтовано залишив поза увагою.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів, скасовуючи ухвалу слідчого судді, вважає за необхідне постановити нову, якою скаргу задовольнити.
Отже, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню на досудове розслідування.
У межах продовження досудового розслідування слідчому належить ретельно перевірити та оцінити обставини, викладені ОСОБА_6 у його заяві про вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000835 скасувати.
Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою постанову слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 28 квітня 2017 року - скасувати.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 26 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, направити до СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
______________ _________________ ______________
от ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10