АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-259/11Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/789/2/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - постанова
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року, а апеляційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що єдиний вирок від 22 вересня 2011 року, що міститься в матеріалах кримінальної справи №1-259/11 був предметом як апеляційного, так і касаційного оскарження, у тому числі за відповідними скаргами захисника в інтересах ОСОБА_6 , і з моменту проголошення вироку до подання ОСОБА_6 (який не перебував під вартою на час проголошення вироку від 22 вересня 2011 року) апеляційної скарги разом із клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження минуло більше 6-ти років, що значно виходить за межі строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати постанову суду, відновити йому строк подачі апеляції на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року, копія якого ним отримана 22.06.2017 року. В обґрунтування вказаних вимог ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам кримінального процесуального закону, оскільки вважає, що вирок суду, копію якого він отримав 22.06.2017 року, не міг бути предметом апеляційного та касаційного оскарження, так як головуючий суддя після виходу із нарадчої кімнати 22 вересня 2011 року його не оголошував, що підтверджує аудіозапис судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який вважає, постанову суду законною і обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи №1-259/11 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.364 КК України та призначено йому покарання за: ч.2 ст.190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, ч.3 ст.364 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього особисто належного йому майна та позбавлення, в порядку ст.54 КК України, звання майора міліції.

На вказаний вирок захисником ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подано апеляцію, яку ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2012 року залишено без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року без змін та вирок вступив в законну силу.

20 вересня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги заступника прокурора Тернопільської області та захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2012 року щодо засудженого за ч.2 ст.190, ч.3 ст.364 КК України ОСОБА_6 - без змін.

29 серпня 2017 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року стосовно ОСОБА_6 приведено у відповідність до Закону України Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.364, ст.54 КК України, а також від призначеного йому судом за вказаною статтею закону основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та додаткових покарань - позбавлення права обіймати посади пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього особистого належного йому майна та позбавлення звання майора міліції, провадження у справі в цій частині закрито. Судом постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.190 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

08 серпня 2017 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду за клопотанням захисника в інтересах засудженого ОСОБА_6 , яке ОСОБА_6 підтримав в судовому засіданні, його звільнено від відбування покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що вирок Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року стосовно ОСОБА_6 переглядався в апеляційному, касаційному порядку, в тому числі судом розглядалися клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , підтримані безпосередньо ОСОБА_6 в судових засіданнях та в матеріалах справи наявні відповідні процесуальні рішення, винесені за результатами перегляду вироку суду, які набрали законної сили.

Щодо посилання апелянта про наявний в матеріалах справи вирок суду від 22 вересня 2011 року та аудіозапис судового процесу, які не відповідають копії вироку, який йому видали, то вони є безпідставними, оскільки зазначені твердження апелянта були предметом розгляду за апеляційною та касаційною скаргами в його інтересах захисника при перевірці вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року апеляційним та касаційним судами та, відповідно до ухвал Апеляційного суду Тернопільської області від 11 січня 2012 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2012 року, належним чином перевірені, спростовані та визнані необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав відновлення пропущеного строку та відповідно до ч.4 ст.353 КПК України (в редакції 1960 року) обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у відновленні строку на апеляційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду від 22 вересня 2011 року, визнавши його апеляцію такою, що не підлягає розгляду, тому відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 353, 362, 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), п.15 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України (в редакції 2012 року), колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про відновлення строку на апеляційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2011 року, а апеляційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2