УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області про накладення арешту на автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_13 , та автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_12 . Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та істотного порушення вимог КПК України. Вказує, що клопотання слідчого розглядалося без участі власника майна, автомобіль ОСОБА_14 не належить ОСОБА_8 , а законний власник автомобіля - ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і його спадкоємець - ОСОБА_11 - дружина, жодним чином не може перешкодити забезпеченню позову шляхом відчуження майна до оформлення спадщини на автомобіль. Крім того, накладення арешту на майно покійного ОСОБА_13 ускладнює оформлення спадщини. Зазначає, що ОСОБА_13 не був ні підозрюваним, ні обвинуваченим, тому не може нести цивільної відповідальності за ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати, в частині накладення арешту на автомобіль Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_12 . Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, оскільки слідчим суддею не наведено законних підстав, за якими ОСОБА_12 в силу положень ч.6 ст.170 КПК України має нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Посилається на те, що договір купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 був укладений 03.10.2015 року, коли ОСОБА_8 перебував в статусі свідка, а оголошено про підозру ОСОБА_8 було 26 жовтня 2017 року. Крім того, на даний час відсутнє рішення суду про визнання цього договору недійсним.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_13 та автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_12 . Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог КПК України. Вказує, що клопотання слідчого розглядалося без участі власників майна та підозрюваного ОСОБА_8 , що перешкодило слідчому судді винести законне та обґрунтоване рішення. Автомобілі, на які накладено арешт не належать підозрюваному ОСОБА_8 , а є майном третіх осіб ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), які не є ні підозрюваними, ні обвинуваченими та не є особами, які мають нести цивільну відповідальність за дії підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Зазначає, що твердження слідчого та прокурора щодо відчуження вказаного майна з метою ухилення від відшкодування заподіяних збитків державі, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_8 не наносив збитки державі.
Так, ОСОБА_8 , купуючи тютюнові вироби у суб`єктів-контрагентів з якими перебував у правових відносинах, одночасно, за невстановлених слідством обставин, у невстановлений час та місці, отримував від невстановлених осіб, тютюнові вироби без первинних бухгалтерських документів, тобто необліковані тютюнові вироби, які в подальшому реалізовував через нефіскалізований РРО № ПБ 57145918.
Зазначений РРО № ПБ 57145918 знаходився в орендованому ФОП ОСОБА_8 торгівельному кіоску № 272.03 за адресою АДРЕСА_1 , де платник проводив свою господарську діяльність
Всього, у період з січня 2014 року по вересень 2015 року, ОСОБА_8 шляхом приховування об`єкту оподаткування, умисно ухилився від сплати податків на загальну суму 1 954 092 грн., в т.ч. податку на додану вартість - 1 718 407 грн., акцизного податку - 235 685 грн., що в 3208 раз (1954092:609) перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
26.10.2017р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.
31.10.2017р. прокурором у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов в інтересах держави до ОСОБА_8 про відшкодування завданої шкоди у вигляді несплати податків до Державного бюджету України у сумі 1 954 092 грн.
Згідно інформації МВСУ Регіонального сервісного центру в Житомирській області (лист № 31/6-2246 від 30.10.2017 року) за ОСОБА_8 , з 02.11.2011р. до 03.10.2015р. був зареєстрований автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 , та за ОСОБА_9 з 11.09.2011р. до 03.10.2015р. був зареєстрований автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 .
З 03.10.2015 року автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_13 , який проживає АДРЕСА_2 батько ОСОБА_9 та з 03.10.2015р. автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_12 , який проживає АДРЕСА_3 .
Відповідно до інформації, що надійшла з ОУ ГУ ДФС у Житомирській області автомобілем марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 , на даний час, користується ОСОБА_9 ..
Відповідно до інформації, отриманої ОУ ГУ ДФС у Житомирській області автомобілем Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 , на даний час користується ОСОБА_8
01.10.2015р. в рамках даного кримінального провадження СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області було проведено ряд обшуків за місцем реєстрації ОСОБА_8 , фактичного проживання, за місцем здійснення фінансово - господарської діяльності, в торгових приміщеннях, що використовувались ОСОБА_8 для реалізації необлікованої тютюнової продукції, де було відшукано нефіскалізований касовий апарат та накладні на відвантаження необлікованої тютюнової продукції.
На думку слідства, усвідомлюючи розміри завданих державі збитків, з метою уникнення покарання, ОСОБА_8 вчинив умисні дії, спрямовані на реалізацію свого майна, на яке може бути накладений арешт, що унеможливлює забезпечення виконання рішення суду в подальшому, а саме: 03.10.2015р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснили відчуження своїх прав власності на вищезазначені транспортні засоби, хоча фактично використовують такі транспортні засоби на даний час.
Слідчій вважав, що наведений вище факт, свідчить про те, що ОСОБА_8 незважаючи на викриття його злочинних дій, вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законним діям органу досудового розслідування в частині забезпечення відшкодування завданих державі збитків у кримінальному провадженні - забезпечення цивільного позову.
З огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження відшкодування завданих збитків та забезпечення цивільного позову, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 та представника скаржника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_10 в підтримання апеляційних скарг, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 26 жовтня 2017р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 та ч.4 ст.358 КК України (а.п. 19-22).
31 жовтня 2017 прокурором у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов в інтересах держави до ОСОБА_8 про відшкодування завданої шкоди у вигляді несплати податків до Державного бюджету України у сумі 1 954 092 грн (а.п. 15-18).
На підставі наведеного слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що усвідомлюючи розміри завданих Державі збитків, з метою уникнення покарання, ОСОБА_8 вчинив умисні дії, спрямовані на реалізацію свого майна, на яке може бути накладений арешт, що унеможливлює забезпечення виконання рішення суду в частині цивільного позову, а саме: 03.10.2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснили відчуження своїх прав власності на вищезазначені транспортні засоби, хоча фактично використовують такі транспортні засоби на даний час.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення кримінального провадження відшкодування завданих збитків та забезпечення цивільного позову.
Перевіривши надані органами досудового розслідування письмові матеріали та докази, які були предметом дослідження й в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про можливість задоволення клопотання слідчого.
Відповідно ч.6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно листа МВСУ Регіонального сервісного центру в Житомирській області № 31/6-2246 від 30.10.2017 року за ОСОБА_8 , з 02.11.2011 року до 03.10.2015 року був зареєстрований автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 , та за ОСОБА_9 , з 11.09.2011 року до 03.10.2015 року був зареєстрований автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 . З 03.10.2015 року автомобіль Сузукі Гранд Вітара, 2007 року випуску, н/з НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає АДРЕСА_2 та з 03.10.2015 року автомобіль марки Тойота Камрі, 2011 року випуску, н/з НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_3 (а.п. 24).
З матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , на яких зареєстровані вказані автомобілі, є підозрюваними чи обвинуваченими в даному кримінальному провадженні. Крім того, вони не є фізичними особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого
Належність вказаних автомобілів до 03.10.2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не може слугувати безумовною підставою для накладення арешту на майно, як і обставина, що останні періодично користуються вказаними автомобілями.
Крім того, в клопотанні про арешт майна слідчим не наведено підстав для визнання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 недобросовісними набувачами.
Згідно абз.2 ч.10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Вказані автомобілі речовим доказом в даному кримінальному провадженні не визнавались.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційних скарг про безпідставне накладення арешту на майно.
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги представника скаржника ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та представника скаржника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2017 року, якою накладено арешт на майно з забороною його відчуження скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: