Справа № 380/273/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/749/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 11.09.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Соболівка Дзержинського району Житомирської області, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, не працюючу, не одружену, з неповною середньою освітою, має на утриманні двоє малолітніх дітей: 2005 та 2013 років народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судиму,

визнано винною за ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком 3 роки. Покладено обв`язки на підставі ст.76 КК України.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком, ОСОБА_8 17.12.2016 року близько 02 години в с. Дібрівка Тетіївського району Київської області в житловому будинку ОСОБА_10 , який знаходиться по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час словесної суперечки із ОСОБА_10 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з мотивів помсти, переслідуючи умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, взяла в кухонній кімнаті цього житлового будинку кухонний ніж та умисно нанесла один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_10 , внаслідок чого він від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 35-ТР від 13.02.2017 року смерть ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки з ушкодженням верхівки лівого шлуночка серця, що призвело до крововтрати.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину та правильність кваліфікації її дій, вказує, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винної та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність; просить вирок Тетіївського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Прокурор вважає, що судом першої інстанції при застосовані положень ст.75 КК України, не було враховано наслідків, які настали, а також те, що ОСОБА_8 напередодні вчинення злочину вживала алкогольні напої. Крім цього, на думку прокурора, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_8 нанесла удар в життєво важливу частину тіла потерпілого ліву половину грудної клітки та намагалась приховати сліди вчиненого злочину, а саме сховала кухонний ніж зі слідами крові.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та поклався на розсуд суду при її вирішення,

обвинувачену та її захисника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували та просили відмовити в її задоволенні;

вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обвинувачену з останнім словом, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікації її дій за вчинення інкримінованих їй злочинів, учасниками судового розгляду не оспорюється.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні нею злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Переглядаючи вирок суду в межах поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченій покарання, суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України, та повною мірою врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховано, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнала повністю, щиро розкаялася, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти обвинувачену волі, оскільки вона її вибачила та не має до неї будь-яких претензій матеріального та морального характеру, віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_10 , його негативну характеристику. Обставинами, що пом`якшують покарання , на думку суду є щире каяття, молодий вік обвинуваченої, наявність на утриманні двох малолітніх дітей. Обставиною, що обтяжує покарання, на думку суду є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, не ставить питання про призначення обвинуваченій більш суворого покарання без застосування положень ст.69 КК України, ніж те, що визначив суд першої інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора не зазначено підстав для постановлення вироку судом апеляційної інстанції, передбачених ч.1 ст.420 КПК України.

Виходячи зі змісту прохальної частини апеляційної скарги, прокурор просить скасувати вирок суду з підстав невідповідності призначеного покарання, призначити ОСОБА_8 ту ж саму міру покарання, яку визначив суд першої інстанції без застосування положень ст..75 КК України. Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги прокурора також вбачається, що судом першої інстанції, на думку прокурора, при застосуванні положень ст.75 КК України не були враховані наслідки, які настали внаслідок дій обвинуваченої, що не є підставою для постановлення вироку судом апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свій висновок про застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, суд врахував конкретні обставини вчинення обвинуваченою злочину дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх умов і підстав для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнив останню від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, враховуючи дані про особу обвинуваченої, обставини, які перебували вчиненню злочину, а саме те, що обвинувачена захищала старшого сина, який із-за неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_10 втіх вночі з дому та побіг до свідка ОСОБА_11 ночувати, та себе від побоїв потерпілого ОСОБА_10 , врахувавши позицію потерпілої, викладену в письмовій заяві, адресованій апеляційного суду (а.с. 179), колегія суддів вважає, що призначати ОСОБА_8 покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства є недоцільним.

Отже, на переконання колегії суддів, прийняте судом першої інстанції рішення про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України мотивовано належним чином, а тому викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність є безпідставними.

За наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, оскільки апеляційна скарга прокурора не містить належного обґрунтування та переконливих доводів щодо незаконності вироку суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)