11-кп/775/492/2017(м)
263/5425/16-к

Категорія: ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004355 від 29.11.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.07.2017 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Маріуполя Донецької області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України - 1 року позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавленні волі строком на 3 роки; на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання із застосуванням п.1 ч.1 ст.72 КК України, повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2015 року, та визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 21 дня позбавлення волі,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з застосуванням вимог ст.75, 76 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 30.03.2016 року о 15.00год., повторно, за попередньою змовою групою осіб з раніше знайомим ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі, згідно яких ОСОБА_7 повинен був викрасти з салону автомобіля ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 майно, а ОСОБА_8 в цей час повинен спостерігати навколо та допомагати нести викрадене майно, згідно із зазначеною домовленістю, у період часу поки ОСОБА_8 знаходився біля входу до супермаркету "Зеркальний", який розташований у ТЦ "Браво" по пр.Металургів, 53, у Центральному районі м.Маріуполя, та спостерігав навколо, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, таємно дістав з салону автомобіля ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_1 майно, яке належить ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 3450 грн.

Крім того, 29.11.2016 року приблизно об 11.30год. ОСОБА_7 , повторно, знаходячись біля трансформаторної підстанції, розташованої в районі загальноосвітньої школи №7 по вул. Леваневського, 7, в Центральному районі м.Маріуполя, за допомогою ножиців відчинив замок водійської двері автомобіля ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_2 , та з салону вищевказаного транспортного засобу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме автомобільну магнітолу "Кенвуд 3016А", вартістю 569,03 грн., з флеш-картою пам`яті на 2 Гб, вартістю 80,00 грн., заподіявши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 649,03грн.

Крім того, 01.11.2016 року приблизно о 12.00год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , з наявного у нього насіння маку, води та розчинника, які він придбав раніше для виготовлення наркотичної речовини, шляхом змішування незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, що містить в собі опій ацетильований, який увібрав в одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл. куб., після чого зберігав його за вказаною адресою. У цей же день ОСОБА_7 поклав до куртки вказаний медичний шприц, з наркотичною речовиною, тим самим став незаконно зберігати засіб при собі для особистого вживання, без мети збуту. Після цього направився з місця свого мешкання до майданчика під`їзду будинку АДРЕСА_4 для вживання наркотичного засобу шляхом внутрішньовенної ін`єкції.

01.11.2016 року приблизно о 15.00год. в ході огляду місця події, а саме площадки, розташованої у під`їзді №2 будинку АДРЕСА_4 , між першим та другим поверхом у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено медичний шприц, об`ємом 5 мл. куб., заповнений рідиною світло-коричневого кольору, масою 5,361 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину складає 0,266г, який він незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Не погодившись з судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, перед початком апеляційного розгляду уточнив апеляційні вимоги, посилаючись на ста здоров`я, він хворіє тривалий час на туберкульоз, просить змінити вирок суду, пом`якшити призначену йому міру покарання, врахувавши також його щире каяття та відсутність претензій до нього з боку потерпілих.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги та просили змінити вирок суду, прокурора, який не заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та вважав можливим пом`якшити призначене йому покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини вчинених обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, доведеність їх вини та кваліфікація злочинних дій, учасниками судового розгляду не оскаржується, у зв`язку із чим відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється. Справа розглянута судом першої інстанції у відповідності з вимогами ч.3 ст.349 КПК України.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 містить в собі лише доводи для зміни вироку в частині призначеного йому покарання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про особу винного та обставини справи, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вищезазначених норм кримінального закону та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про суворість призначеного йому покарання.

Суд першої інстанції, при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, перебував на обліку у наркологічному диспансері, на обліку у психіатричній лікарні не перебуває, має хронічні захворювання, а також має невідбуте покарання у вигляді 168 годин громадських робіт, визнавши обставиною, що обтяжує покарання - скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_9 , обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

Між тим, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в достатній мірі врахував поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, який активно сприяв розкриттю злочину, в ході досудового слідства надавав правдиві показання, думку потерпілих, які не наполягали на призначенні йому суворої міри покарання, а також данні про стан його здоров`я, за якими у ОСОБА_7 в 1999 році було виявлено ВІЛ-інфекцію, він знаходиться на «Д» обліку, у 2000 році виявлено туберкульоз легенів, у 2017 році виявлено хронічний вірусний гепатит «С», дефіцит його маси тіла понад 10%, на теперішній час стан його здоров`я розцінюється як середньої тяжкості (а/п 63 т2).

Ці обставини, відповідно до положень ст. 66 КК України також є пом`якшуючими покарання, які суд першої інстанції не врахував і у вироку не зазначив.

Вказані обставини, а також сумлінна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування та судового слідства, відсутність намагань уникнути кримінальної відповідальності та покарання, приводить колегію суддів до переконання, що наявні достатні підстави вважати призначену міру кримінального покарання суворою, тому вважає можливим зменшити йому розмір призначеного покарання.

Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.07.2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, із застосуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років 21 дня позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4