У Х В А Л А
20 листопада 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербані, Вознесенського району, народження Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання в місті Одесі, раніше судимого:
- 2002 р. районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 185, ст. 93 КК України до 15 років позбавлення волі. Звільнений 25.02.2016 року.
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за наступних обставин.
Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
19 листопада 2017 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України, провину по якому останній визнав.
20 листопада 2017 року слідчий слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 ставиться запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки у підозрюваного не має роботи та в м. Одесі він офіційно не зареєстрований, а тому розуміючи, що йому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Беручи до уваги те, що злочин вчинено із погрозою застосування насильства, є підстави вважати що наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, є ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень оскільки підозрюваний не має жодних засобів для існування, а тому він може вчиняти інші злочини.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що висунута підозра та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор є необґрунтованими.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі до 7 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне не застосовувати до нього право на внесення застави, оскільки останній підозрюється в скоєнні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів, тобто до 18 січня 2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________