Справа № 202/3631/15-к
Провадження № 1кп/202/6/2018
УХВАЛА
Іменем України
23 січня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002916від 28.11.2014 року за обвинуваченням:

-ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.2 ст.353 ;ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України КК України,

-ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187; ч.2 ст. 146; ч.2 ст.353; ч.4 ст. 358; передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

-ОСОБА_12 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 чт.187; ч.2 ст. 146; передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України, суд

в с т а н о в и в:

Обвинуваченому ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 26.01.2018 року, тому суд виніс на обговорення питання про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, свою позицію мотивує тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпілий вважає, що запобіжний захід підлягає зміні на інший не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на тривале, поза розумні строки, знаходження обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою та на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на показання потерпілого, який не наполягав на утриманні обвинуваченого під вартою і не підтримав обвинувачення за ст. 115 ч.2 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи клопотання поганим станом здоров`я обвинуваченого, відсутністю ризиків, тривалим розглядом судового провадження та тривалим знаходженням обвинуваченого під вартою.
Суд заслухавши прокурора, сторону захисту, потерпілого, вважає, що при продовжені запобіжного у вигляді тримання під вартою суд з урахуванням вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому суд враховує,що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останніми покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду цього клопотання ризик можливості незаконного впливу на потерпілого, свідків у обвинуваченого відсутній, існування обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, з урахуванням практики ЄСПЛ, перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому суд і раніше зазначав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК значно зменшились. Але ОСОБА_12 підозрюється у вчинені іншого особливо тяжкого злочину, кримінальне провадження щодо якого перебуває на стадії досудового слідства. Ці обставини в сукупності, а також тяжкість покарань, яке загрожує обвинуваченому, додають та посилюють обґрунтовані ризики щодо можливого його переховування від суду та що у такий спосіб він може перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним,тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу, то воно задоволенню не підлягає з мотивів викладених вище, стан здоров`я ОСОБА_12 не перешкоджає його перебуванню у місцях попереднього ув`язнення
Керуючись ст. 331 КПК України, суд

П о с т а н о в и в :

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вчинені злочинів, передбачених ч.4 чт.187; ч.2 ст. 146; ч.2 ст.15, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України до 23.03.2018 року, включно.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3