Дата документу Справа № 1
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/1414/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року залишено без задоволення клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 листопада 2017 року до 30 січня 2018 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Згідно зі змістом судового рішення, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за погодженням з прокурором, звернувся слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 309 КК України. Слідчий зазначав, що відносно ОСОБА_7 наявні ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено, в тому числі, до категорії тяжких злочинів. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. Також він може незаконно впливати на свідків, експерта, може продовжити злочинну діяльність. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на думку слідчого, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, слідчий просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважала, що у судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, відтак відсутні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, і тому у клопотанні про його застосування повинні бути наведені переконливі мотиви для цього. Разом із тим, клопотання слідчого в цьому контексті не є мотивованим, містить суперечливі відомості. Також, слідчий у клопотанні не навів розміру застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України. Відтак, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_7 підозри, обставини, встановлені у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло цілодобово. На переконання слідчого судді, даний запобіжний захід спростує ризики, що були встановлені у судовому засіданні.

Разом з тим, на підставі вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважала за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі (з доповненнями до неї) прокурор вважає, що викладені в ухвалі слідчого судді обставини є необґрунтованими та такими, що не є підставою відмовлення в задоволенні клопотання. Так, органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 у тому, що, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких злочинів. Вважає, що слідчий суддя, без дотримання вимог ст. 177 КПК України, необґрунтовано відмовила у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд легковажно віднісся до того, що ОСОБА_7 , нехтуючи законами України, знаючи, що він не буде покараний, вчинив у малий проміжок часу інші кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 307, 263 КК України. Також доводи суду про те, що ОСОБА_7 не буде переховуватись від органів досудового розслідування спростовується тим, що, усвідомлюючи покарання, передбачене санкцією статей, відсутності у останнього суспільних зв`язків (відсутність роботи на протязі тривалого часу, будь-яких інших офіційних доходів) і те, що на даний час проводиться антитерористична операція, де існують непідконтрольні території Збройним Силам України, останній зможе покинути межі м. Запоріжжя. Вважає, що слідчий суддя, не перевіривши доводи захисту, що ОСОБА_7 тривалий час проживає за однією адресою, враховуючи, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно обрала домашній арешт.
Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити і постановити нову ухвалу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя умовно погодилась з існуванням тільки одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, хоча і його існування ставила під сумнів.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст.177 КПК України є лише припущенням. Позиція з цього приводу в ухвалі слідчого судді належним чином обґрунтована та вмотивована і колегія суддів з нею погоджується.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, даних про його особу, міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності постійного місця проживання, вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, наявність судимостей, обставин досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний до застосування запобіжного заходу не затримувався, з`являвся на виклики слідчого і в місцевий суд для розгляду клопотання. Після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків. Прибув в судове засідання Апеляційного суду Запорізької області.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 листопада 2017 року до 30 січня 2018 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4