Справа № 183/2324/17
№ 1-кп/183/224/18
В И Р О К
іменем України
17 січня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне кримінальні провадження № 0000014, № 0001243, № 0002083 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.06.2008 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 162 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 20.02.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання строком 1 місяць за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 03.06.2008 року, до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 22.05.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання даним покаранням покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 20.02.2009 року до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 14.07.2009 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

- 21.05.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 14.07.2009 року, до відбуття покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 03.08.2016 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки;

- 12.01.2017 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
02.01.2017 року приблизно о 01 годині 35 хвилин ОСОБА_4 , проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, де за допомогою металевого лому зламав навісний замок гаражу та проник всередину вказаного гаражу, звідки таємно викрав водяний насос «БЦ-1.1-18-У.1.1» вартістю 396 гривень та зарядний пристрій «Maxinter» вартістю 344 гривні 20 копійок. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 740 гривень 20 копійок.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Також, 24 квітня 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення крадіжки майна з території вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 24 квітня 2017 року приблизно о 02 годині 10 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , зі сторони городу, де була відсутня огорожа, де побачив у дерев`яній господарській будівлі скутер марки «Honda Giorno AF24». В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 через не зачинені двері проник в середину дерев`яної господарської будівлі, звідки викотив належний ОСОБА_7 скутер марки «Honda Giorno AF24», тим самим незаконно заволодів транспортним засобом. Після цього ОСОБА_5 з викраденим скутером «Honda Giorno AF24» місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

Також, 01 липня 2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив біля домоволодіння АДРЕСА_3 , та в цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення крадіжки з території вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 01 липня 2017 року приблизно о 23 годині 05 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, підійшов до гаражного приміщення та відкривши його двері проник в середину, звідки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки «Люкс дорожник» вартістю 1179 гривень 50 копійок. Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном місце скоєння злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1179 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_4 за вказаним епізодом кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорює та повністю визнає себе винним по всім епізодам пред`явленого йому обвинувачення. Давати показання відмовився з огляду на те, що йому доповнити нічого, в обвинувальних актах все вірно зазначено. В скоєному щиро кається, жалкує з приводу вчиненого.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили розглянути кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 без їх участі, покарання обвинуваченому просили призначити на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановленою і доведеною, його дії за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення слід кваліфікувати наступним чином:

1) за епізодами 02.01.2017 року, 01.07.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення;

2) за епізодом 24.04.2017 року за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив три тяжкі корисливі злочини до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, не працює, осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, та беручи до уваги позицію потерпілих, які залишили вирішення питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду, суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, і вважає, що покарання обвинуваченому за кожен із вчинених злочинів повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк. При цьому, з огляду на вищезазначені обставини, особу обвинуваченого та те, що викрадене останнім майно повернуто потерпілим, суд вважає за можливе обмежитись призначенням мінімального покарання згідно санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а за ч. 2 ст. 289 КК України вважає недоцільним призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати обставинам справи, тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочини як до так і після постановлення вироку Зачепилівським районним судом Харківської області від 12.01.2017 року, і до повного відбуття покарання за ним, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових експертиз в сумі 2 082 гривень 00 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком з невідбутою частиною покаранням за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.01.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

1) водяний насос моделі «БЦ-1.1-18-У.1.1» та зарядний пристрій «Maxinter», передані на зберігання свідкові ОСОБА_10 , повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

2) велосипед «Люкс дорожник», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 ;

3) скутер марки «Honda Giorno AF24», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити за належністю потерпілій ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи (висновок №2755-17 від 23.06.2017 року), судових товарознавчих експертиз (висновки №377/17 від 09.11.2017 року, № 1937-17 від 26.04.2017 року) у розмірі 2 082 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1