У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2018 року м. Бар
Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 15.09.2014 про обвинувачення:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шпирки Барського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, пенсіонерки, раніше не судимої

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Барського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КК України.

До початку розгляду справи по суті обвинувачена ОСОБА_4 подала заяву в якій просила звільнити її від кримінальної відповідальності в зв`язку закінченням строків давності.

ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що вона своїми умисними діями завдала потерпілій ОСОБА_5 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за особою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на третину. А саме, згідно обвинувального акта, 10.10.2012 року близько 10.30 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи і свідомо допускаючи настання різних шкідливих наслідків, в тому числі і тілесних ушкоджень, умисно, з особистих неприязних відносин, які виникли на ґрунті довготривалого конфлікту та неодноразових сварок, під час сварки з ОСОБА_5 , нанесла її декілька ударів палицею по голові та різним частинам тіла, внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 131-к від 28.12.2017 у відповідності з медичною документацією, у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми ( припухлість та гематома в тім`яній ділянці волосяної частини голови, струсу головного мозку) та синця на передпліччі лівої руки. Ці тілесні ушкодження спричинені дією тупого предмету (предметів), 10.02.2012 року. Під час проведення комісійної експертизи у ОСОБА_5 виявлено наслідки перенесеної у 2012 році закритої черепно-мозкової травми ( струсу головного мозку), а саме астеновегетативний та цефалічний синдром. Ці наслідки черепно-мозкової травми потягли за собою стійку втрату загальної працездатності у розмірі 10% та належать до середньої тяжкості, за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на третину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала свою заяву, заявивши клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, щодо закриття справи не заперечувала.

Прокурор підтримав вищевказане клопотання, просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення нею кримінального правопорушення 10.10.2012 року до теперішнього часу минуло більше п`яти років. Зазначив, що ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років і у відповідності до ст. 49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 проти закриття справи та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності не заперечували, крім цього до суду подали позовну заяву про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи злочин відбувся 10.10.2012 року, ОСОБА_4 пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 122 КК України, що є злочином середньої тяжкості, згідно ст. 12 КК України.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Таким чином строк давності закінчився в жовтні 2017 року, а передбачених ст. 49 КК України обставин, що перешкоджають застосуванню давності, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 4ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченій судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Згідно роз`яснень, викладених в Пленумі Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31 березня 1989 року, у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Отже, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні відсутні та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284,288 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку з закінчення строків давності.

Кримінальне провадження № 0000459 від 15.09.2014 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України - закрити.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Барський районний суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: