Справа № 711/2630/17
Провадження № 1-кп/711/190/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 1)15.02.2006 р. апеляційним судом Черкаської області за ч.2, ч.4 ст. 187, ч.2, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.4 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 9 років, звільненого з місць позбавлення волі 11.10.2012 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання; 2)16.06.2014 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_3 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 187 КК України, суд

встановив:

Підсудним ОСОБА_8 і ОСОБА_9 висунуте обвинувачення у вчиненні умисного злочину за наступних обставин.

Близько 21 години 30 хвилин 09 лютого 2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кафе-магазину «Алмакс» розташованого в м. Черкаси, вул. Симиренківська, 19, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за попередньою змовою між собою з корисливих мотивів здійснили напад на потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_9 правою рукою дістав з лівого рукава куртки предмет, зовні схожий на кинджал, та, спрямовуючи його в сторону ОСОБА_6 , поклав руку на стіл, а в цей час ОСОБА_10 з-під столу дістав правою рукою предмет, зовні схожий на ніж, та, спрямовуючи його в сторону ОСОБА_6 , поклав руку на стіл. Вказану погрозу ОСОБА_6 сприйняв як таку, що може бути реалізована, та в подальшому не чинив опору, після чого ОСОБА_10 заволодів ноутбуком «НР», який знаходився в приміщенні закладу та належить потерпілому ОСОБА_5 , який придбав вказаний ноутбук 30.07.2012 р. за 3999 грн.

Дії підсудних ОСОБА_11 і ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_11 і як вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд дійшов до висновку про те, що винуватість підсудних не доведена.

Підсудні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 винними себе не визнали і дали показання про те, що вони 09.02.2017 р. вдома у ОСОБА_10 вживали спиртні напої і ОСОБА_10 по телефону домовився із потерпілим ОСОБА_12 взяти на деякий час із його кафе ноутбук, щоб переписати з нього музику. Після цього вони направились удвох в кафе «Алмакс», де зустрілись із потерпілим ОСОБА_13 , пили разом чай і з відома ОСОБА_13 забрали ноутбук і віднесли до ОСОБА_10 додому, а потім пішли в магазин і по дорозі були затримані поліцейськими. Пояснили, що потерпілому ОСОБА_13 не погрожували, ножі не демонстрували і ноутбуком заволоділи на деякий час із дозволу власника потерпілого ОСОБА_12 .

Стороною обвинувачення для підтвердження вини підсудних у вчиненні інкримінованого злочину надано наступні докази: показання потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , протоколи огляду від 09.02.2017 р., протоколи впізнання та інші документи.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що в телефонній розмові дозволив ОСОБА_10 тимчасово забрати з кафе його ноутбук. 09.02.2017 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння і коли бармен по телефону повідомила про те, що якісь земляки потерпілого забирають ноутбук, то він не пов`язав цю подію із ОСОБА_10 , який був його знайомим, а не земляком, тому бармену повідомив, що він не дозволяє заволодіти ноутбуком.

Потерпілий ОСОБА_6 дав показання про те, що увечері 09.02.2017 р. в кафе «Алмакс» до нього підійшли малознайомі підсудні, з якими він пив чай, і в розмові повідомили, що забирають ноутбук з дозволу ОСОБА_12 . Йому не було відомо про такий дозвіл, тому він вважав, що ноутбук викрадають, хоча при цьому йому ніхто не погрожував, ножів, або схожих з ними предметів, у руках у підсудних не було.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що працювала барменом і бачила, що підсудні спілкувались із ОСОБА_13 , потім ОСОБА_10 від`єднав ноутбук від проводів і вона вирішила, що підсудні його викрадають, тому викликала охорону. Наступного дня довідалась від ОСОБА_12 про те, що він дозволив підсудним скористатись ноутбуком, але її про це не попередив.

Свідок ОСОБА_16 дала показання про те, що працювала в кафе і бачила двох незнайомих осіб, які замовили чай. Потім бармен ОСОБА_25 комусь телефонувала і викликала поліцію, після чого дізналась, що підсудні забрали з кафе ноутбук.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що від бармена ОСОБА_26 та потерпілого ОСОБА_27 дізнався, що двоє юнаків, погрожуючи великим ножем ОСОБА_13 , насильно, відштовхнувши ОСОБА_25 , забрали ноутбук, хоча очевидцем цих подій не був, а його викликали як охоронця.

Свідок ОСОБА_22 повідомив, що відпочивав в кафе, в якому звучала, а потім перестала звучати музика. Дівчина бармен кричала, що один з відвідувачів забрав ноутбук за якісь борги.

З показань свідка ОСОБА_23 стало відомо, що він з друзями відпочивав в кафе, куди зайшли двоє молодиків, серед яких був ОСОБА_11 , які сиділи разом з вихідцем із Кавказу. Потім один із цих двох невідомих від`єднав і забрав ноутбук, через який транслювалась музика, хоча працівники кафе проти цього заперечували. Незнайомці поводились спокійно, ножа ні в кого з них він не бачив.

Свідок ОСОБА_24 дала показання про те, що відпочивала в кафе, куди зайшли двоє невідомих, які поводили себе спокійно, пили чай, а потім один із них забрав ноутбук. Дівчина бармен телефонувала, як вважає свідок, власнику закладу і повідомила, що ноутбук забрали за якісь борги. Один із цих невідомих також говорив комусь в телефонній розмові про те, що ноутбук вони повернуть після того, як їм сплатять кошти.

Свідок ОСОБА_20 (поліцейський) пояснив суду, що разом з ОСОБА_28 отримав повідомлення про скоєння злочину в прибув у кафе, де перебували раніше незнайомі потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а також дівчина-бармен ( ОСОБА_25 ). ОСОБА_13 повідомив, що до нього за стіл підсіли двоє зловмисників і під погрозою ножа забрали ноутбук. Такі ж пояснення дала і ОСОБА_25 . ОСОБА_12 пояснив, що знає цих осіб і назвав їх імена. Незабаром інший екіпаж поліцейських доставив затриманих підсудних, які пояснили, що забрали ноутбук послухати музику із-за якихось боргів.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_14 (поліцейський) пояснив, що, отримавши повідомлення про вчинений в кафе розбій з використанням ножа двома невідомими та описання їх зовнішнього вигляду, разом із поліцейським ОСОБА_15 виявив підсудних, які за зовнішнім виглядом були схожі із зловмисниками, та доставив їх в кафе, де офіціант і потерпілий (виходець з Кавказу) впізнали їх. При затриманні у ОСОБА_11 виявлено і вилучено розкладний ніж.

Свідок ОСОБА_15 також пояснив, що разом із зазначеним свідком затримав двох підсудних і при поверхневому огляді у одного з них було виявлено розкладний ніж, а потім їх доставили в кафе, де бармен повідомила, що ці особи під загрозою ножем заволоділи ноутбуком. Потерпілий також заявив, що підсудні заволоділи ноутбуком проти його волі.

Свідок ОСОБА_19 дала аналогічні показання і доповнила, що згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_27 на місці події ОСОБА_29 ( ОСОБА_11 ) продемонстрував йому ніж, а ОСОБА_10 забрав ноутбук. Затримані підсудні не заперечували того, що вони забрали ноутбук, і пояснили тим, що ОСОБА_12 винен їм гроші і у них була якась із ним домовленість.

Проаналізувавши зазначені докази, суд приходить до висновку про те, що свідки поліцейські ОСОБА_30 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_33 і охоронець ОСОБА_34 не були присутніми біля 21 години 30 хвилин 09 лютого 2017 року в кафе-магазині «Алмакс» і про події, що там стались, їм стало відомо з пояснень інших осіб, тобто їх показання є похідними від пояснень інших осіб показаннями з чужих слів.

Свідок ОСОБА_35 , ОСОБА_36 і ОСОБА_37 не були очевидцями того, щоб підсудні застосували насильство або погрозу насильством до потерпілого ОСОБА_13 , і тільки констатували факт, що в розважальному закладі перестала грати музика, тому що підсудні забрали ноутбук. Цим свідкам невідомо про те, чи правомірно діяли підсудні, тобто чи дозволяв потерпілий ОСОБА_12 скористатись його майном. Свідок ОСОБА_37 тільки чула, що офіціант ОСОБА_25 телефонувала власнику закладу ( ОСОБА_12 ) і повідомила про випадок, а підсудні пояснювали свої дії наявністю у потерпілого ОСОБА_12 боргових зобов`язань.

Судом допитані особи, які надали первинні пояснення: потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_38 і ОСОБА_25 , а також підсудні. Ці особи під час допиту в судовому засіданні не підтвердили факт вчинення підсудними розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 з метою заволодіння чужим майном потерпілого ОСОБА_12 . З їх показань випливає, що у підсудних була усна домовленість по телефону із ОСОБА_12 про те, що вони тимчасово скористаються його майном ноутбуком і повернуть після того, як перепишуть певні мелодії з нього.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив причину того, чому він не повідомив про таку домовленість із підсудними поліцейським на місці події, тим, що в цей день перебував в гостях і вживав спиртні напої.

В передбаченому ч.3 ст. 333 КПК України порядку отримані дані про телефонні з`єднання потерпілого ОСОБА_12 та підсудних, з яких встановлено, що 09.02.2017 р. о 16 год.23 хв. ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_12 , що підтверджує показання підсудних і потерпілого в судовому засіданні про те, що вони усно домовлялись тимчасово забрати ноутбук.

Біля 21 год.20 хв. з телефону ОСОБА_10 також був виклик на телефон ОСОБА_12 , чим підтверджується факт розмови підсудних з потерпілим в той час, коли вони перебували в кафе; а в період з 21 год. 38 хв. до 21 год.53 хв. відбувались вихідні дзвінки з телефону потерпілого ОСОБА_12 на телефон підсудного ОСОБА_10 . Потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що, забувши про усну домовленість із підсудними і отримавши повідомлення від працівників кафе про інцидент, телефонував підсудним.

З наведеного випливає очевидний факт, що підсудні та потерпілий ОСОБА_12 були знайомі і підтримували зв`язки, зокрема до, під час та після події, яка розцінюється стороною обвинувачення як злочин.

Як зазначено вище, потерпілі та свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні категорично спростували подію злочину і пояснили це непорозумінням, яке сталось із-за того, що потерпілий ОСОБА_12 , дозволивши підсудним тимчасово скористатись ноутбуком, із-за перебування у стані алкогольного сп`яніння не повідомив про це бармена ОСОБА_25 і свого знайомого потерпілого ОСОБА_13 .

Судом встановлено розбіжності показань цих осіб і свідка Граур в судовому засіданні з показаннями, які містяться в протоколах їх допитів під час досудового розслідування.

Разом із тим, їх первинні показання не можуть слугувати підставою для сумнівів у правдивості їх показань в судовому засіданні з огляду на таке.

Судом встановлено, що в протоколі допиту свідка Граур є виправлення в даті його складання і в ньому зазначено, що допит проводився у відділку поліції, хоча свідок стверджує, що її допитували на місці події в кафе і в інший час, ніж указано в протоколі.

В протоколах допиту потерпілих також містяться виправлення в датах їх складання, а також виправлення в тексті допиту ОСОБА_13 (т.1 а.с.227, 232). Ці документи, а також протоколи прийняття заяв про вчинення злочину (т.1 а.с.214, 215) складені державною мовою, але судом встановлено, що потерпілі є громадянами іншої країни і українською мовою не володіють. У зв`язку з викладеним суд визнає вказані докази недопустимими.

Згідно з протоколами огляду місць подій в кафе-магазині «Алмакс» виявлено зарядний пристрій від ноутбука і музичні колонки, з чого встановлено, що ноутбук використовувався для програвання мелодій; в помешканні ОСОБА_10 виявлено ноутбук, а в поліцейському автомобілі складний ніж (т.1 а.с.217, 223, 249). Свідки поліцейські ОСОБА_32 і ОСОБА_31 пояснили, що ніж вилучено при поверхневому огляді одного із підсудних у ОСОБА_11 .

Факт наявності у підсудних ножа не підтверджує обвинувачення про вчинення ними розбою, тому що очевидці потерпілий ОСОБА_13 і свідок ОСОБА_25 заперечили використання кимсь із підсудних ножа.

Під час досудового розслідування проведено впізнання осіб за фотокартками і предметів, під час яких потерпілий ОСОБА_13 нібито впізнав по фотокартках ОСОБА_11 і ОСОБА_10 як осіб, які під погрозою ножа заволоділи ноутбуком, а також впізнав складний ніж, який було вилучено у підсудних (т.1 а.с.182, 185, 188).

Ці докази також визнаються недопустимими з тих підстав, що протоколи слідчих дій складені державною мовою, а потерпілий ОСОБА_13 не володіє українською мовою і перекладач до проведення цих слідчих дій не залучався. Крім того, з показань свідків поліцейських встановлено, що коли підсудних затримали і доставили 09.02.2017 р. в кафе, то їх бачили як потерпілі, так і свідки-працівники кафе. Тобто, потерпілий ОСОБА_13 бачив затриманих ОСОБА_11 і ОСОБА_10 09.02.2017 р., а впізнання по фотокартках з ним проводились 17.02.2017 р.

Показання свідків-поліцейських і свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_39 , ОСОБА_37 та ОСОБА_40 в тій частині, в якій вони передають висловлювання інших осіб, тобто дають показання з чужих слів, суд не визнає допустимими доказами, тому що вони спростовуються показаннями цих осіб, у яких немає підстав вигороджувати підсудних. Показання потерпілого ОСОБА_12 і підсудних про наявність усної домовленості між ними скористатись тимчасово ноутбуком об`єктивно підтверджена даними телефонних з`єднань.

Із показання свідка ОСОБА_41 встановлено, що від офіціантки він чув пояснення про те, що підсудні хотіли переписати музику з ноутбука, а коли та не дозволила забрали ноутбук. Свідок ОСОБА_30 дав показання про те, що затримані пояснили свої дії тим, що ноутбук забрали тимчасово для того, щоб переписати музику.

Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що первинна інформація про ймовірний розбійний напад на потерпілого ОСОБА_13 виходила від самого потерпілого, який не був повідомлений про домовленість між підсудними і потерпілим ОСОБА_12 . Цю інформацію потерпілий ОСОБА_13 спростував під час судового провадження, а потерпілий ОСОБА_12 і свідок ОСОБА_25 логічно пояснили причину неправдивості цієї інформації.

Проаналізувавши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудних ОСОБА_11 і ОСОБА_10 у вчиненні злочину, в якому вони обвинувачуються, не доведена, тому що суду не надано безспірних доказів того, що вони вчинили передбачений ч.2 ст. 187 КК України злочин, тобто розбій. Згідно з приписами ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, тому суд виносить виправдувальний вирок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експертів відсутні. Визнані речовими доказами ноутбук і зарядний пристрій потрібно залишити у користуванні власника, складний ніж знищити як такий, що не має цінності. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно скасувати у зв`язку з виправданням підсудних.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_9 і ОСОБА_8 невинуватими у пред`явленому їм обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та виправдати їх за недоведеністю вчинення ними злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Речові докази у справі: ноутбук і зарядний пристрій залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 , складний ніж знищити як такий, що не має цінності.

Скасувати обраний ОСОБА_9 і ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Копію вироку вручити прокурору і підсудним негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1