Справа № 127/2554/15-к
Провадження №11-кп/772/52/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Старостинці, Погребищенського району, Вінницької області, громадянин України, українець, розлучений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з призначенням йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
-стягнуто з нього на користь Вінницької обласної державної адміністрації в особі Вінницької обласної дитячої лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 10827 (десять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 67 коп., на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 9082 (дев`ять тисяч вісімдесят дві) грн. 85 коп. та моральну шкоду в сумі 80000 (вісімдесят) тисяч грн та вирішено долю речових доказів,
в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні того, що 7 травня 2014 року близько 15:00 год. він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 помітив, що у вікно помешкання потрапив гумовий предмет, наповнений водою. Після цього він вибіг з квартири та помітив неповнолітнього хлопця, яким виявився ОСОБА_11 , що біг в сторону центрального парку ім. Горького м. Вінниці. Так, ОСОБА_8 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , почав переслідувати останнього та наздогнавши неповнолітнього ОСОБА_11 у парку імені М. Горького, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно завдав останньому удар кулаком в область лобної ділянки голови, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - закритого вдавленого перелому передньої стінки лобної пазухи зліва, забій головного мозку, які у відповідності до висновку експерта № 1711 від 25.11.2014 - належать до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм втрати загальної працездатності понад одну третину та становлять 45% стійкої втрати загальної працездатності.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 просять обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та його виправдати через недоведеність того, що кримінальне правопорушення вчинено ним, а також залишити без задоволення цивільні позови прокурора та законного представника потерпілого ОСОБА_7 .

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що вирок суду, на їх переконання, є незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зазначаючи, що суд належним чином не оцінив досліджені в судовому засіданні докази, оскільки цілий їх ряд свідчать про невинуватість обвинуваченого, який не був і не міг бути у тому місці та у той час, коли потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, вирок побудував на припущеннях та недопустимих доказах.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України покарання у виді 7 років позбавлення волі, стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі, пропорційному до задоволеного цивільного позову про стягнення на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 9082,85 грн.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, призначивши у кримінальному провадженні новий судовий розгляд, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; законного представника потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_7 , яка погодилась з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити у кримінальному провадженні новий судовий розгляд з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, суд допустив до участі в розгляді кримінального провадження адвоката ОСОБА_9 для здійснення захисту обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі належним чином незавіреної копії ордеру, у якому відсутні дані про повноваження адвоката щодо захисту обвинуваченого при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції у ньому лише зазначено, що адвокат діє на підставі договору, який суду не надано (т.1 а.п 19).

Згідно доданих до апеляційної скарги копій завіреного того ж ордеру та того ж договору (угоди) адвокату ОСОБА_9 доручається лише надання ОСОБА_8 необхідної правової допомоги під час допиту його в якості свідка, з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення (т.3 а.п. 203, 204, 206).

Посилаючись у вироку, як на докази доведеності вини ОСОБА_8 , на протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, суд залишив поза увагою те, що вказані процесуальні дії зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слідчим проведені з порушенням вимог ст. 228 КПК України, оскільки перед пред`явленням особи для впізнання слідчий попередньо не з`ясував у свідків про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи або за сукупністю яких ознак вони можуть впізнати її та не склав відповідні протоколи (т.1 а.п. 239-241, 245-247).

Крім того, згідно наявних у кримінальному провадженні висновків експерта судово-медичні експертизи стосовно тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 проводились на основі медичної карти стаціонарного хворого, проте, у матеріалах провадження відсутні постанови слідчого про призначення експертиз та процесуальні рішення, на підставі яких вилучались медичні документи або був наданий до них тимчасовий доступ (т.1 а.п. 243-244, 248-250).

Відповідно до ухвали слідчого судді від 14.08.2014 задоволено клопотання слідчого ОСОБА_14 та надано йому дозвіл на тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар», однак, доступ до документів здійснив оперуповноважений органу внутрішніх справ ОСОБА_15 , що є порушенням вимог ч.ч.1,2 ст. 165 КПК України, тобто реалізацію ухвали слідчого судді здійснено неуповноваженою на те службовою особою (т.2 а.п. 52, 53).

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що в порушення вимог ч.1 ст. 128 КПК України суд прийняв цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_7 та визнав її цивільним позивачем у ході судового розгляду кримінального провадження по суті у той час, коли цивільний позов може бути пред`явлений лише до початку судового розгляду (т.1 а.п. 148-152, 173).

Крім того, згідно журналу судового засіданні від 30 червня 2015 року воно закінчене о 12 год. 05 хв. з відкладенням розгляду кримінального провадження на 19 серпня 2015 року на 10 год. 30 хв., однак, згідно довідки секретаря судового засідання воно було призначене на 30 червня 2015 року о 14 год. та проведено в порядку ч.4 ст. 107 КПК України за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді кримінального провадження, проте, в матеріалах провадження відсутнє судове рішення, прийняте за наслідками такого розгляду ( т.1 а.п. 197-200).

Таким чином, зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 нового судового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження направити до того ж суду для призначення у ньому нового судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: