УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт на тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 26 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 26 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на несамохідне судно земснаряд синього кольору з надписом ДАП 3654К; екскаватор марки Orenstein and Koppel AG 2344131; екскаватор марки «Case» DCH21B0580; бульдозер жовтого кольору № НОМЕР_1 ; бульдозер червоного кольору ДТ75; човен типу «Прогрес» № НОМЕР_2 з навісним двигуном «Ямаха4»; пульпопровід з пластикових труб діаметром близько 30 см, які з`єднані між собою, загальною довжиною близько 120 м; піщаний насип довжиною близько 150 метрів, шириною близько 50 метрів та висотою у найвищій точці близько 4 метрів об`ємом 1912 м.куб., вилучені під час огляду місця події, проведеного у період з 26.10.2017 року по 27.10.2017 року, земельної ділянки, яка розташована на березі затоки р. Дніпро «Миколайчик» за адресою: м. Київ вул. Набережно-Корчуватська 27.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції в річковому порту Київ, розслідується кримінальне провадження № 0000035 від 26 жовтня 2017 року, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2017 року, близько 11 год. 30 хв., до ВП в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві надійшло повідомлення по спецлінії «102» від ОСОБА_5 про те, що в затоці «Миколайчик» річки Дніпро Канівського водосховища, поблизу вул. Набережно - Корчуватська, 27, що в Голосіївському районі м. Києва, невідомі особи за допомогою земснаряду намивають піщану суміш з води та складують її на березі.

26.10.2017 року в ході огляду місця події встановлено що ТОВ «Панорама Нова» з дна затоки «Миколайчик» річки Дніпро Канівського водосховища, поблизу вул. Набережно - Корчуватська 27, що в Голосіївському районі м. Києва, використовуючи земснаряд з надписом ДАП 3654К, незаконно видобувають пісок. Так, в ході огляду місця події було виявлено, що земснаряд з надписом ДАП-3654-К здійснював намив піску через пульпопровід з пластикових труб діаметром близько 30см, які з`єднані між собою, загальною довжиною близько 120 м, з води до карти намиву піску, яка розташована на березі затоки «Миколайчик» річки Дніпро Канівського водосховища, поблизу вул. Набережно - Корчуватська, 27, що в Голосіївському районі м. Києва. Крім того, в ході огляду місця події було виявлено та вилучено: несамохідне судно земснаряд синього кольору з надписом ДАП 3654К; екскаватор марки Orenstein and Koppel AG 2344131; екскаватор марки «Case» DCH21B0580; бульдозер жовтого кольору № НОМЕР_1 ; бульдозер червоного кольору ДТ75; човен типу «Прогрес» № НОМЕР_2 з навісним двигуном «Ямаха4»; пульпопровід з пластикових труб діаметром близько 30см., які з`єднані між собою, загальною довжиною близько 120 м.; піщаний насип довжиною близько 150 метрів, шириною близько 50 метрів та висотою у найвищій точці близько 4 метрів.

27.10.2017 року постановою слідчого ВП в р/п Київ ГУ НП у м. Києві вилучені в ході огляду місця події техніка визнана речовими доказами у кримінальному провадженні №0000035 від 26 жовтня 2017 року.

Вилучена в ході огляду місця події, у період часу з 26.10.2017 року по 27.10.2017 року, техніка є знаряддям незаконного заволодіння землями водного фонду та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, також досудовим розслідуванням отримано достатні дані, які дають підстави вважати, що за допомогою цієї техніки, здійснюється незаконне заволодіння землями водного фонду, та те, що за допомогою вказаної техніки може бути продовжено аналогічну злочинну діяльність шляхом її використання, а тому є необхідність у накладенні на неї арешту.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, а саме, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000035 від 26 жовтня 2017 року убачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.

Як слідує з витягу з кримінального провадження « 0000035, 26.10.2017 року, близько 11 год. 30 хв., до ВП в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві по спецлінії «102» від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що в затоці «Миколайчик» річки Дніпро Канівського водосховища, поблизу вул. Набережно Корчуватська, 27, що в Голосіївському районі м. Києва, невідомі особи за допопомогою земснаряду намивають піщану суміш з води та складують її на березі.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме техніку, вилучену під час огляду місця події, проведеного у період з 26.10.2017 року по 27.10.2017 року, земельної ділянки, яка розташована на березі затоки р. Дніпро «Миколайчик» за адресою:м. Київ вул. Набережно-Корчуватська 27, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правових підстав для арешту вилученої техніки, можливість використання її як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, слідчий порушуючи питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на згадану вище техніку, додав до клопотання постанову від 27 жовтня 2017 року про визнання речових доків, згідно з якою, дослівно «Вищевказана техніка, карта намиву піщаної суміші, відібрані зразки піщаної суміші, човен з двигуном та пульпопровід є речовим доказом, вилучено в ході огляду місця події і може бути використано як доказ у кримінальному провадженні».
Разом з тим, згадана постанова слідчого про визнання речових доказів не містить обґрунтування, яким чином тимчасово вилучене майно, на яке просить накласти арешт слідчий, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а так само, яким критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає це майно.
Тобто, постанова про визнання речових доказів від 27 жовтня 2017 року належним чином не необґрунтована, оскільки в ній відсутній висновок слідчого, який би давав підстави вважати, що тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події відповідає критеріям речового доказу, тоді як дана обставина позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.
Крім того, слід зауважити, що в постанові слідчого про визнання речових доказів не міститься посилання на те, що зазначене вище тимчасово вилучене майно є засобами та знаряддями вчиненого кримінального правопорушення, хоча на дані обставини міститься посилання в клопотанні про арешт майна.
Тобто, доводи клопотання слідчого про арешт майна, не підтверджено матеріалами клопотання, що свідчить про його необґрунтованість.
Таким чином, в розпорядження слідчого судді не надано достатніх даних на підтвердження необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тоді як за правилами ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити слідчому слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 26 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя