Справа № 642/3328/17 к
Провадження № 1 кп/642/528/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -
ОСОБА_5 , 20 червня 2017 року, близько 11 години 45 хвилин, знаходився поблизу кіоску «Кісет», що розташований біля кафу «У Галини», розташованого за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 1, де помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який йшов у напрямку вул Євгена Котляра в м. Харкові. В цей час ОСОБА_5 помітив у нагрудній кишені одягу ОСОБА_6 грошові кошти, після чого маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливі мотиви, підбіг до останнього, та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_6 , рукою витягнув з нагрудної кишені останнього грошові кошти в сумі 400 гривень, та довідку про переселення на ім`я потерпілого, після чого, заволодівши майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальні збитки на суму 400 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, як про це зазначено вище.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ст. 186 ч.1 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу вимоги ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з грудня 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, не одружений, не працює, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно, згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, на думку уповноваженого органу пробації, виконання ОСОБА_5 покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених ч.ч. 1-2 ст. 76 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання, у вигляді позбавлення волі, але в силу вимоги ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробаці, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства.
При цьому судом також враховується, що потерпілий матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
Процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимоги ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, за яким призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробаці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 раховувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.06.2017 року з грошових коштів в сумі 361 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1