Справа №333/7746/17
Провадження № 1-кп/333/320/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0004841 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимому:

1) 09.02.2010 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України. Кримінальна справа припинена на підставі ст. 7-3 КПК України;

2) 21.12.2010 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 15, ч.3 ст. 185, 69, ч. 1 ст. 70 КК України. Міра покарання позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнення 03.08.2013 по відбуттю строку покарання;

3) 16.06.2014 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України. Міра покарання позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

4) 17.03.2015 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України. Міра покарання позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання по вироку Мелітопольського районного суду Запорізької області від 16.06.2014 і визначено покарання у виді позбавлення волі 4 роки 6 місяців.

5) 01.07.2015 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України. Міра покарання позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання по вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.03.2015 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі 4 роки 6 місяців. Звільнення 04.10.2017 по відбуттю строку покарання;

6) 26.02.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став повторно скоїв корисливий злочин за наступних обставинах:

15 грудня 2017 року у період часу з 14.15 год. по 15.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні дитячого садку «Запорожець» № 144, розташованого по вул. О. Говорухи в м. Запоріжжя, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов в незачинений кабінет, звідки таємно, шляхом вільного доступу викрав:

- мобільний телефон «Леново», білого кольору, вартістю 3900 грн. 00 коп., в чохлі-книжці коричневого кольору, вартістю 300 грн. 00 коп.;

- гаманець бежевого кольору, вартістю 300 грн. 00 коп., з грошовими коштами в розмірі 200 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 4 700 грн. 00 коп.

Крім того, 16.12.2017 р. приблизно о 12 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні загально-освітньої школи № 97, розташованої по вулиці 40 Років Перемоги, 27 у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, через незачинені двері зайшов до кабінету №116 вказаної загально-освітньої школи, де здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A319» вартістю 2000 гривень, з силіконовим чохлом, в якому знаходився мобільний телефон, вартістю 90 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 разом з мобільним телефоном покинув місце скоєння злочину, тим самим викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2090 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні розкаявся та визнав себе винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Показав, що дійсно 15 грудня 2017 року у період часу з 14.15 год. по 15.30 год., знаходячись в приміщенні дитячого садку «Запорожець» № 144 зайшов в незачинений методичний кабінет, де викрав мобільний телефон «Леново», білого кольору в чохлі-книжці коричневого кольору та гаманець бежевого кольору, з грошовими коштами в розмірі 200 грн. 00 коп.; з викраденим майном покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд. Крім того, підтвердив, що 16.12.2017 р. приблизно о 12 годині 55 хвилин, знаходячись в приміщенні загально-освітньої школи № 97 через незачинені двері зайшов до кабінету № 116, де здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A319» з силіконовим чохлом. Після чого, покинув місце скоєння злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшли до матеріалів справи заяви від 15.03.2018 р. та від 04.04.2018 р. відповідно про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за відсутності останніх та призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зазначеними діями останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховано, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставини, що обтяжують покарання: рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що у відповідності до ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що інкримінований злочин у цій справі ОСОБА_4 вчинив до ухвалення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області вироку від 26.02.2018 р., суд остаточно призначає покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.02.2018 р.

Судові витрати відсутні, цивільні позови не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та вироком Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 26.02.2018 р. у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 розраховувати з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 22 березня 2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази:

-мобільний телефон «Lenovo A319» в корпусі білого кольору IMEI 1. НОМЕР_1 IMEI 2. НОМЕР_2 ; зарядний пристрій з маркуванням 8SSA18CO НОМЕР_3 ; сім карта мобільного оператора МТС, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1