Справа №295/2172/18

УХВАЛА
27.02.2018 року м. Житомир

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, просив скасувати арешт з підстав, вказаних у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_8 та слідчий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення клопотання заперечували.
Вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на вищевикладене, оскільки за результатами розгляду клопотання не встановлена можливість використання майна, арешт якого просять скасувати, як доказу у кримінальному провадженні, особи, яким належить таке майно не є учасниками кримінального провадження, зокрема вони не підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, спеціальної конфіскації таке майно не підлягає та за його рахунок не може бути відшкодована шкода, завдана кримінальним правопорушенням, виходячи з принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наявність негативних наслідків наслідки арешту майна для третіх осіб володільців майна, яке полягає у позбавлення права власності на таке майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки заявником не надано доказів, щодо права власності (користування) вищевказаним майном, а тому слідчий суддя керується протоколом обшуку від 01.02.2018 року, з якого слідує в кого вказане майно було вилучене.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Частково скасувати арешт накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2018 року, а саме в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа», ІМЕІ: НОМЕР_4 , мобільний телефон «Мейзу», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошенно 03.03.2018 року о 12-00 год.
Слідчий суддя