печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 31.08.2016, у рамках кримінального провадження № 0000409,-

ВСТАНОВИВ:
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 31.08.2016, у рамках кримінального провадження № 0000409.

У поданій скарзі заявник просить зобов`язати прокуратури м. Києва розглянути клопотання від 31.08.2016, в порядку ст. 220 КПК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначає, що ним подано до Генеральної прокуратури України клопотання, яке в порушення вимог ст. 220 КПК України розглянуто не було.

У судове засідання особа, яка подала скаргу та представник Генеральної прокуратури України не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся 31.08.2016 до Генеральної прокуратури України з клопотанням.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Разом з тим, вимоги визначені ч. 2 ст. 220 КПК України дотриманні прокурором не були.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Разом з тим, представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху клопотання, не надав.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання компетентної особи розглянути клопотання у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання від 31.08.2016, у рамках кримінального провадження № 0000409 задовольнити.

Зобов`язати компетентну особу Генеральної прокуратури України у рамках кримінального провадження № 0000409, розглянути клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 31.08.2016, у порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1