н/п 1-кп/640/986/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, освіти вищої, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
19 вересня 2015 року у денний час, більш точно час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим. перебуваючи на території будинку АДРЕСА_2 , діючи таємно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з літної альтанки майно, належне ОСОБА_6 , а саме: самовар, виготовлений на паровій самоварній фабриці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з підносом, вартістю згідно висновку судово- мистецтвознавчої експертизи
№9647 від 11.11.2015 року -1000 грн. 00 коп.
Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1000 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, та надав суду пояснення проте, що дійсно 19 вересня 2015 року у денний час перебував на території будинку АДРЕСА_2 , викрав з літної альтанки майно, належне ОСОБА_6 , а саме: самовар, виготовлений на паровій самоварній фабриці «Петра Тимофеевича и Семена Константиновича Пучковых в Туле» вартістю 1000 грн. 00 коп.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому ОСОБА_4 вказав, що він добровільно зайняв позицію захисту у суді, правильно розуміє зміст обставин і він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна / крадіжка /.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про його особу.
В порядку ст. 12 КК України скоєний злочин за ч.1 ст. 185 КК України відноситься к середньої тяжкості злочинам.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про особу, обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність претензій зі сторони потерпілої особи, наявність неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вважає за можливе призначити покарання в виді громадських робіт.
При призначенні покарання суд застосовує вимоги ст. 71 ч.1 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2013 року, яким йому за ч.2 ст. 125 КК України призначено покарання штраф 850 грн.
Крім цього, при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд застосовує вимоги ч.3 ст. 72 КК України і покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу 850 грн. виконується окремо.
Позовні вимоги потерпілої особою по справі не заявлено.
Судові витрати у сумі 1766 грн.40 коп. за проведення по справі висновку судово- мистецтвознавчої експертизи №9647 від 11.11.2015 року стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючись ст. ст. 373 ч 2., 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт 100 / сто / годин.
В силу ч.1 ст. 71 КК України шляхом повного складання покарання за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року, яким ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК України призначено покарання штраф у сумі 850 грн. 00 коп., остаточно призначити покарання у вигляді громадських робіт 100 годин та штрафу у сумі 850 грн. 00 коп. на користь держави.
В силу ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу 850 грн. 00 коп. за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року за ч.2 ст. 125 КК України виконувати самостійно.
Позовні вимоги по справі не заявлені.
Речовий доказ по кримінальній справі: самовар, виготовлений на паровій
самоварній фабриці «Петра Тимофеевича и Семена Константиновича Пучковых в Туле »і вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути с ОСОБА_4 судові витрати у сумі 1766 грн.40 коп. за проведення судово- мистецтвознавчої експертизи №9647 від 11.11.2015 року на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілою особою ОСОБА_6 , прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -