Єдиний унікальний номер 722/1391/17
Номер провадження 1-в/722/311/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

а також: захисника ОСОБА_4 та в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII (далі - Закон).
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити подане ним клопотання. При цьому, пояснив, що просить застосувати відносно нього ст.2 Закону, оскільки він у 2014 році залучався до участі в антитерористичній операції, однак, не отримував статус учасника бойових дій. Крім того, він є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого не позбавлений батьківських прав.

Захисник вирішення даного клопотання покладає на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечує щодо задоволення даного клопотання, оскільки відсутні будь-які підстави застосування Закону щодо засудженого ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений: 1) 05.05.2011 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений з двохрічним іспитовим строком; 2) 22.02.2014 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 296, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до покарання у виді 4-х років 9 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі відраховується з 11.08.2017 року. Відповідно кінець строку 11.05.2022 року.

З дослідженої особової справи та характеристики встановлено, що засуджений ОСОБА_5 під час перебування ДУ «СВК (№67)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався, стан здоров`я задовільний.

Відповідно до ч.1 ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнанні винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року №392/96-ВР амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII.
Відповідно до ст.2 Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Згідно системного аналізу положень ст.2 Закону та підпункту 1 пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 року №413, під дію ст.2 Закону підпадають особи лише за наявності у них статусу учасника бойових дій. Оскільки судом не встановлено обставини отримання ОСОБА_5 статусу учасника бойових дій, відповідно суд приходить до висновку про відсутність підстав звільнення його від відбування покарання у виді позбавленні волі на підставі ст. 2 Закону.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 вважає, що він підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки він є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якого не позбавлений батьківських прав.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького РУЮ Чернівецької області, ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав.
Однак, ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавленні волі, призначеного на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків за вчинення умисного злочину невеликої тяжкості (ч.1 ст. 296 КК України), а також умисного тяжкого злочину (ч.2 ст. 186 КК України), що виключає застосування відносно нього п. в» ст. 1 Закону.
Крім того, судом встановлено, що на день набрання чинності Закону ОСОБА_5 відбув менше однієї чверті призначеного строку покарання у виді позбавлення волі, відповідно відсутні підстави застосування положень Закону, передбачені ст.ст. 3-5 Закону.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 не є особою, на яку поширюється дія даного Закону, оскільки під час судового розгляду не було встановлено жодної з підстав, передбачених положеннями ст.ст.1-5 Закону, за наявності яких він підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин та з урахуванням думки прокурора, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII, Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року №392/96-ВР та керуючись ст. ст. 10, 11 Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIII відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: