Справа № 509/2511/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 345 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.08.2013 року ОСОБА_15 , з метою заволодіння грошовими коштами свого знайомого та односельця ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, зловживаючи його довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже скл ались між ними, завірив ОСОБА_7 в правильності своїх дій, запевнивши останнього в тому, що є особою, яка має вплив щодо вирішення питання у безкоштовному наданні Великодолинською селищною радою громадянам України земельних ділянок на території смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Тобто, ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_7 придбати через нього земельну ділянку, площею 0,06 га на території смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, загальною вартістю 6 000 доларів США, гроші за які ОСОБА_7 в найкоротший термін повинен був передати саме ОСОБА_15 .

Так, 09.09.2013 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Ромашка» по вул. Южній в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, передав ОСОБА_15 особисто в руки 1 000 доларів США, а 13.09.2013 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись біля будівлі Великодолинської селищної ради, передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 500 доларів США та 2 0000 грн. Крім того, 16.09.2013 року, через свою дружину ОСОБА_17 за місцем проживання, а саме: біля буд. АДРЕСА_3 , передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 1000 доларів США.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , 09.09.2013 року заволодів його грошовими коштами у сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 09.09.2013 року складало 7993 грн. (1000 х 799,3000=7993 грн.), 13.09.2013 року заволодів його грошовими коштами у сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 13.09.2013 року складало 3996,50 грн. (500 х 799,3000=3996,50 грн.) та 20000 грн.; 16.09.2013 року заволодів його грошовими коштами у сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 16.09.2013 року складало 7993 грн. (1000 х 799,3000=7993 грн.), а всього на загальну суму 39 982 грн. 50 коп., які привласнив та розпорядився на свій власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, на початку листопада 2013 року, точної дати встановити слідчим шляхом не надалось можливим, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через спільного знайомого ОСОБА_18 , познайомився з ОСОБА_11 та двоюрідним братом останнього - ОСОБА_19 . З метою заволодіння грошовими коштами останніх, ОСОБА_15 , повторно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою їх спільного знайомого ОСОБА_18 , що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_11 та ОСОБА_19 в правильності своїх дій, запевнивши останніх в тому, що є особою, яка має вплив щодо вирішення питання у безкоштовному наданні Великодолинською селищною радою громадянам України земельних ділянок, розташованих в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_11 та ОСОБА_19 придбати через нього дві земельні ділянки, площею 0,06 га кожна на території смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, вартістю 3 500 доларів США за кожну, гроші за які ОСОБА_11 та ОСОБА_19 в найкоротший термін повинні передати саме ОСОБА_15 .

Так, 06.11.2013 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , знаходячись біля магазину «Універсам» по вул. К. Цеткіна в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, передали ОСОБА_15 особисто в руки у присутності спільного знайомого ОСОБА_18 4 500 доларів США, а саме: ОСОБА_11 передав 2 500 доларів США, а ОСОБА_19 - 2 000 доларів США. Через декілька тижнів, приблизно в 20-х числах листопада 2013 року, останні, перебуваючи на ринку Малиновський в м. Одеса, передали особисто в руки ОСОБА_15 ще по 5 000 грн. кожний.

Таким чином, ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , 06.11.2013 заволодів грошовими коштами, а саме: коштами ОСОБА_11 у сумі 2 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 06.11.2013 року складало 19982,50 грн. (2500 х 799,3000=19982,50грн.) та 5 000грн., а всього на суму 24 982,50грн., та коштами ОСОБА_19 у сумі 2 000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 06.11.2013 року складало 15986 грн. (2000 х 799,3000=15986грн.) та 5 000грн., а всього на суму 20 986 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, в середині листопада місяця 2013 року, більш точної дати встановити слідством не надалося можливим, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через знайомого односельця та товариша ОСОБА_20 , познайомився з його дружиною ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_15 , повторно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_20 , що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_13 в правильності своїх дій, запевнивши останню в тому, що є особою, яка має змогу вирішити питання щодо продажу земельної ділянки, яка належить його батькам і розташована у кінці їх городу по АДРЕСА_2 .

Тобто, ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_13 придбати через нього земельну ділянку, площею 0,06 га, загальною вартістю 4 000 доларів США, гроші за які ОСОБА_13 в найкоротший термін повинна була передати саме ОСОБА_15 .

Так, 30.11.2013 року, приблизно о 15 годині 3О хвилин, ОСОБА_13 , знаходячись у автомобілі ОСОБА_15 , який під`їхав до воріт будинку, в якому вона проживає, а саме до буд. АДРЕСА_2 , у присутності свого батька ОСОБА_21 та його дружини ОСОБА_22 , передала ОСОБА_15 особисто в руки 600 доларів США та 2 800 грн., а 05.12.2013 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , через свого батька ОСОБА_21 та у присутності ОСОБА_23 , передала ОСОБА_15 ще 1 000 доларів США.

Крім того, 20.12.2013 року, ОСОБА_13 через свого чоловіка ОСОБА_20 , у присутності ОСОБА_23 , за місцем проживання останньої, а саме: у дворі будинку АДРЕСА_4 , передала ОСОБА_15 ще 1000 доларів США.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_13 , 30.11.2013 року заволодів її грошовими коштами у сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 30.11.2013 року складало 4370,40 грн. (600 х 728,4000=4370,40 грн.) та 2800грн.; 05.12.2013 року заволодів її грошовими коштами у сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 05.12.2013 року складало 7220,58 грн. (1000 х 722,0581=7220,58 грн.); 20.12.2013 року заволодів її грошовими коштами у сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 20.12.2013 року складало 7072,86 грн. (1000 х 707,2861=7072,86 грн.), а всього на загальну суму 21 463,84 грн., які привласнив та розпорядився на свій власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, у 20-х числах грудня місяця 2013 року, більш точної дати встановити не надалось можливим, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння грошовими коштами своєї знайомої та односельчанки ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, зловживаючи її довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_9 в правильності своїх дій, запевнивши останню в тому, що є особою, яка має вплив щодо вирішення питання у безкоштовному наданні Великодолинською селищною радною громадянам України земельних ділянок, розташованих в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_9 придбати через нього три земельні ділянки, площею 0,06 га кожна на території смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, вартістю по 8 000 грн. за кожну, гроші за які ОСОБА_9 в найкоротший термін повинна передати саме ОСОБА_15 .

Так, 23.12.2013, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись в м. Іллічівськ Одеської області, оформила кредитну картку на суму 5000 грн. у «Приватбанку», яку передала ОСОБА_15 особисто в руки та повідомила пін-код, з якої ОСОБА_15 23.12.2013 особисто зняв 5 000 грн.

24.12.2013 року о 12 годині 3О хвилин, знаходячись біля будівлі «Укрсіббанк» в м. Іллічівськ Одеської області, ОСОБА_9 , у присутності цивільного чоловіка ОСОБА_24 , передала особисто в руки ОСОБА_15 ще 16 000 грн., які отримала внаслідок укладання в «Укрсіббанку» кредитного договору. Крім того, навесні 2014 року, більш точної дати встановити не надалось можливим, знаходячись в смт. Великодолинське Овідіопольського району, ОСОБА_9 передала особисто в руки ОСОБА_15 ще 1 800 грн. за роботи землеміра та 1800 грн. двоюрідному брату ОСОБА_15 , анкетні дані якого невідомі, за проведення водо та електропостачання на земельних ділянках, тобто грошові кошти у сумі 3 600грн.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9 , в період часу з 23.12.2013 року по 24.12.2013 року повторно заволодів її грошовими коштами на загальну суму 24 600 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, в лютому місяці 2014 року, більш точної дати встановити не надалося за можливе, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через свого знайомого та односельця ОСОБА_25 , познайомився з його рідною сестрою ОСОБА_8 . З метою заволодіння грошовими коштами останньої, ОСОБА_15 , повторно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_25 , що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_8 в правильності своїх дій, запевнивши останню в тому, що є особою, яка має вплив щодо вирішення питання у безкоштовному наданні Великодолинською селищною радою громадянам України земельних ділянок, розташованих в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_8 придбати через нього дві земельні ділянки, площею 0,06 га кожна на території смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, вартістю 2 000 доларів США за кожну, гроші за які ОСОБА_8 в найкоротший термін повинна була передати саме ОСОБА_15 .

Так, 15.02.2014 року, ОСОБА_8 , зняла зі свого рахунку в «Ощадбанку» 1 000 доларів США та через свого брата, ОСОБА_25 , приблизно о 13годині 00 хвилин, біля воріт будинку її батьків, тобто біля буд. АДРЕСА_3 , передала вказані кошти ОСОБА_15 особисто в руки. Крім того, 15.04.2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля воріт будинку батьків за вищезазначеною адресою, у присутності брата ОСОБА_25 , передала ОСОБА_15 особисто в руки ще 700 доларів США, а 20.04.2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, через брата ОСОБА_25 передала ОСОБА_15 за місцем проживання своїх батьків ще 500 доларів США.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , 15.02.2014 року заволодів її грошовими коштами в сумі 1 000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 15.02.2014 року складало 8630,90 грн. (1000 х 863,0900=8630,90грн.); 15.04.2014 року заволодів її грошовими коштами в сумі 700 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 15.04.2014 року складало 8669,89 грн. (700 х 1238,5561=8669,89грн.); 20.04.2014 року заволодів її грошовими коштами в сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 20.04.2014 року складало 5613,69 грн. (500 х 1122,7373=5613,69грн.), а всього на суму 22 914,48 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, приблизно в середині квітня 2014 року, більш точної дати встановити в ході розслідування не надалося за можливе, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння грошовими коштами свого знайомого та односельця ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом, зловживаючи його довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_10 в правильності своїх дій, запевнивши останнього в тому, що є особою, яка має змогу продати йому 95 куб. м. будівельного камню-газобетону, за ціною 352 грн. за 1 куб. м., а всього на суму 33 440 грн. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_10 придбати через нього камінь-газобетон, але гроші у сумі 2 700 доларів США, він повинен був передати йому особисто наперед.

Так, 15.04.2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем проживання, а саме: біля будинку АДРЕСА_5 , передав ОСОБА_15 особисто в руки 2 700 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 15.04.2014 року складало 33441,02 грн. (2700 х 1238,5561=33441,02грн.).

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10 , 15.04.2014 року повторно заволодів його грошовими коштами у сумі 33 441 грн. 02 коп., які привласнив та розпорядився як своїми власними, при цьому не поставивши обумовлений товар.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 09.04.2015 року, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_26 , яка є колишньою дружиною його покійного двоюрідного брата ОСОБА_27 , керуючись корисливим мотивом, зловживаючи її довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_26 в тому, що її покійний чоловік залишив їй спадок у вигляді будинку, розташованого в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, і, саме він є особою, яка має змогу вирішити питання в оформленні цього будинку на її прізвище або на прізвище її доньки, але гроші у сумі 8 000грн. ОСОБА_26 в найкоротший термін повинна передати саме ОСОБА_15 .

Так, 10.04.2015 року о 09 годині 23 хвилини, ОСОБА_26 , знаходячись за місцем проживання, а саме: у м. Коростень, Житомирська область, через термінал «Приват Банк» перерахувала на банківський рахунок «Приват Банк», належний знайомій ОСОБА_15 - ОСОБА_28 , грошові кошти у сумі 2 515 грн., 14.04.2015 року о 13 годині 06 хвилин перерахувала 3 520 грн., а 15.04.2015 року о 10 годині 17 хвилин перерахувала 2 013 грн., які ОСОБА_15 в подальшому передав ОСОБА_28 в якості власного боргу перед останньою, не виконавши своє зобов`язання перед ОСОБА_26 .

Таким чином, ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_26 , в період часу з 10.04.2015 року по 15.04.2015 року, повторно заволодів її грошовими коштами у сумі 8 048 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 12.06.2015 року ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через знайому односельчанку ОСОБА_29 , познайомився з її цивільним чоловіком ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_15 , повторно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою знайомої ОСОБА_29 , що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_5 в правильності своїх дій, запевнивши останнього в тому, що є особою, яка має змогу придбати у Німеччині та перегнати через кордон України для нього автомобіль марки «Мерседес-смарт» за ціною 2 120 доларів США, а також є особою, що може вирішити питання щодо отримання у Іллічівському МРЕВ ДАЇ Одеської області водійського посвідчення на прізвище ОСОБА_29 .

Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_5 придбати через нього вищезазначений автомобіль та водійське посвідчення на прізвище його цивільної дружини, але гроші ОСОБА_5 в найкоротший термін повинен передати саме ОСОБА_15 .

Так, 13.06.2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання, а саме біля будинку АДРЕСА_3 , у присутності своєї цивільної дружини ОСОБА_29 передав ОСОБА_15 особисто в руки 500 доларів США, а 17.06.2015 року за місцем проживання, через ОСОБА_29 передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 150 доларів США. Крім того, у 20-х числах червня 2015 року, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Одеса на площі Незалежності, біля кафе «Макдональз», передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 6 345 грн. Також, наприкінці червня 2015 року, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Одеса на площі Незалежності, біля кафе «Макдональз», передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 1 000 доларів США, а на початку серпня 2015 року, перебуваючи знову таки в м. Одеса на площі Незалежності, біля кафе «Макдональз», через знайомого ОСОБА_30 знову передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 350 доларів США. Більше того, 19.08.2015 року ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання, передав особисто в руки ОСОБА_15 через цивільну дружину ОСОБА_29 ще 50 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , 13.06.2015 року повторно заволодів його грошовими коштами у сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 13.06.2015 року складало 10529,41 грн. (500 х 2105,8829=10529,41 грн.); 17.06.2015 року заволодів його грошовими коштами у сумі 150 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 17.06.2015 року складало 3322,16 грн. (150 х 2214,7739=3322,16 грн.); 20.06.2015 року заволодів його грошовими коштами у сумі 6345 грн.; 30.06.2015 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 30.06.2015 складало 21015,36 грн. (1000 х 2101,5358=21015,36 грн.); 01.08.2015 року заволодів його грошовими коштами у сумі 350 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 01.08.2015 року складало 7687,31 грн. (350 х 2196,3753=7687,31 грн.); та 19.08.2015 року заволодів його грошовими коштами у сумі 50 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 19.08.2015 року складало 1098,19 грн. (50 х 2196,3753=1098,19 грн.), а всього на суму 49 997 грн. 43 коп., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, в 20-х числах червня місяця 2015 року, більш точної дати в ході розслідування не вдалося встановити, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через малознайомого ОСОБА_31 , познайомився з його матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_32 .

З метою заволодіння грошовими коштами останніх, ОСОБА_15 , повторно, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи їх довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_4 в правильності своїх дій, запевнивши останню в тому, що є особою, яка має змогу придбати двигун на їх автомобіль марки «РіаіБисаіо» д/з НОМЕР_1 за ціною 400 доларів США, а також має змогу відремонтувати їх автомобіль, тобто придбати дешеві запасні частини до двигуна та придбати до нього 4 колеса, за ціною 35 доларів США за одне, на суму 140 доларів США. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_4 придбати через нього вище зазначені запасні частини для її автомобілю та відремонтувати його, але гроші ОСОБА_4 в найкоротший термін повинна передати саме ОСОБА_15 .

Так, 26.06.2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем розташування станції технічного обслуговування, де працював ОСОБА_15 , а саме: на АДРЕСА_5 , у присутності свого чоловіка ОСОБА_33 та сина ОСОБА_31 , передала ОСОБА_15 особисто в руки 200 доларів США та 8 100грн., а 30.06.2015 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, за місцем розташування вищезазначеної станції технічного обслуговування, у присутності чоловіка та сина, передала особисто в руки ОСОБА_15 ще З 000 грн.

Однак, ні запчастин до автомобілю, ні його ремонту ОСОБА_15 не забезпечив.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 , 26.06.2015 року повторно заволодів її грошовими коштами у сумі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 26.06.2015 року складало 3281,38 грн. (200 х 1640,6932=3281,38 грн.) та 8100грн.; 30.06.2015 року заволодів її грошовими коштами у сумі 3000 грн., а всього на суму 14 381,38 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того 03.10.2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_34 , з якою познайомився у цей же день під час передачі відремонтованого ним автомобілю, який належить чоловіку останньої, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи її довірою, що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив ОСОБА_34 в правильності своїх дій, запевнивши останню в тому, що є особою, яка має змогу продати їй 3 тонни кукурудзи, за ціною 2 грн. за 1 кг. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_34 придбати через нього кукурудзу, але гроші вона повинна передати йому особисто наперед.

Так, 03.10.2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_34 , знаходячись за місцем проживання, а саме: біля будинку АДРЕСА_6 , у присутності невістки ОСОБА_35 передала ОСОБА_15 особисто в руки 6 000 грн.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_34 , 03.10.2015 року повторно заволодів її грошовими коштами у сумі 6 000 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними, при цьому не поставивши обумовлений товар.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 17.10.2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_15 , з метою повторного заволодіння чужим майном, через знайомого ОСОБА_36 , познайомився з його батьком ОСОБА_12 . З метою заволодіння грошовими коштами останнього, керуючись корисливим мотивом, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_36 , що виразилося в несумлінному використанні певних відносин, які вже склались між ними, завірив його батька ОСОБА_12 в правильності своїх дій, запевнивши останнього в тому, що є особою, яка має змогу працевлаштувати ОСОБА_36 охоронцем до Іллічівського порту та є особою, яка має змогу продати йому автомобіль марки «Опель» за ціною 500 доларів США. Тобто ОСОБА_15 , затверджуючи факти, які завідомо не відповідали дійсності, запропонував ОСОБА_12 придбати через нього вище зазначений автомобіль та отримати послуги на працевлаштування його сина ОСОБА_37 за 2 100 грн., але гроші він повинен передати йому особисто наперед.

Так, 17.10.2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись за місцем проживання, а саме: біля будинку АДРЕСА_7 , у присутності синів ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та невістки ОСОБА_40 , передав ОСОБА_15 особисто в руки 2 100 грн., а 19.10.2015 приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем розташування станції технічного обслуговування, де працював ОСОБА_15 , а саме: на АДРЕСА_5 , у присутності свого сина ОСОБА_36 передав особисто в руки ОСОБА_15 ще 500 доларів США.

Таким чином ОСОБА_15 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_12 , 17.10.2015 року повторно заволодів його грошовими коштами у сумі 2100 грн., а 19.10.2015 року заволодів його грошовими коштами в сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ України станом на 19.10.2015 року складало 10648,85 грн. (500 х 2129,7699=10648,85 грн.), а всього на суму 12 748,85 грн., які привласнив та розпорядився як своїми власними.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 14.03.2016 року ОСОБА_15 , діючи умисно, з мотивів помсти за виконані службові обов`язки та зупинення, переривання виконання ОСОБА_41 в подальшому службових обов`язків, о 00 годині 13 хвилин здійснив телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_2 на абонентський номер НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_42 , де в ході телефонної розмови, усвідомлюючи факт ведення розмови із посадовою особою, яка виконує правоохоронні функції прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_41 , на протязі 46 секунд висловлював останній словесні погрози фізичним насильством відносно неї з метою припинення виконання ОСОБА_41 в подальшому службових обов`язків процесуального керівника, супроводжуючи вказані погрози грубою нецензурною лайкою, які потерпіла сприйняла як такі, що цілком можуть бути реалізовані у випадку ігнорування вимоги ОСОБА_15 , після чого, у зв`язку з завершенням потерпілою вказаної телефонної розмови, ОСОБА_15 з вищевказаного абонентського номеру надіслав на абонентський номер ОСОБА_42 текстові повідомлення із змістом грубої нецензурної лайки.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, направленим на зупинення, переривання виконання ОСОБА_41 в подальшому покладених на неї законом службових обов`язків, 15.03.2016 о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_15 здійснив телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_4 на абонентський номер НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_42 , де в ході телефонної розмови, на протязі 534 секунд висловлював потерпілій словесні погрози фізичним насильством відносно неї, супроводжуючи свої погрози грубою нецензурною лайкою, після чого, у зв`язку з самостійним завершенням ОСОБА_41 телефонної розмови, о 18 годині 19 хвилин ОСОБА_15 повторно здійснив телефонний дзвінок потерпілій ОСОБА_43 , де на протязі 41 секунди продовжив висловлювати в адресу останньої словесні погрози фізичним насильством.

Своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.345 КК України погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За сукупністю скоєного, своїми умисними діями ОСОБА_15 скоїв злочини, передбачені ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 345 ч.1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_15 свою вину визнав повністю і у скоєних ним злочинах щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Заявлені до нього цивільні позови потерпілих визнав у повному обсязі.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_15 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_15 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_15 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 345 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 правильно кваліфіковані за ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 345 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_15 підлягає в порядку ч.1 ст.70 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні злочини відносяться:

- ст.190 ч.1 КК України до злочинів невеликої тяжкості;

- ст.190 ч.2, 345 ч.1 КК України до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_15 був один раз засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, офіційно не працює, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

Відповідно до пункту «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_15 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не позбавлений відносно нього батьківських прав, обмежень, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та Законом України «Про застосування амністії» судом не встановлено, обвинуваченим суду надана згода на застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», а відтак суд приходить до висновку про необхідність звільнення останнього від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави, яка після вступу вироку в законну силу підлягає поверненню заставадавцю ОСОБА_44 .

Речовий доказ мобільний телефон «Нокиа» з сім-картою, відповідно до ст.100 КПК України, слід повернути власнику ОСОБА_15 .

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів у сумі 5296 грн., відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_15 .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна протиправними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що його заподіяло, при наявності його провини.

З урахуванням визнання обвинуваченим заявлених до нього потерпілими цивільних позовів у повному обсязі, доведеності вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів, цивільні позови потерпілих підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2, 345 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ст.190 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ст.345 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і остаточно визначити 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_15 звільнити від відбування призначеного судом покарання, як особу, не позбавлену батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має неповнолітню дитину, якої не виповнилося 18 років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави.

Після вступу вироку у законну силу повернути заставодавцю ОСОБА_44 заставу в розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) грн., внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Одеській області (р/р 0123, , МФО 828011, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Одеській області).

Речовий доказ мобільний телефон «Нокиа» з сім-картою, відповідно до ст.100 КПК України, повернути власнику ОСОБА_15 .

Стягнути з ОСОБА_15 на користь Держави 5296 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів.

Цивільні позови задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_4 16708 грн. матеріальної шкоди., 10000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 18708 грн.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_26 15000 грн. матеріальної шкоди., 5000 грн. моральної шкоди, а всього 20000 грн.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_9 30272 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_8 22914,48 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_13 21463,84 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_5 55680 грн. матеріальної шкоди., 10000 грн. моральної шкоди, 2500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 68180 грн.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_7 39982,50 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_19 51900 грн. матеріальної шкоди., 5000 грн. моральної шкоди, а всього 56900 грн.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_11 63625 грн. матеріальної шкоди., 5000 грн. моральної шкоди, а всього 68625 грн.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_12 12748,85 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_10 33441,02 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_45 100000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1