Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6748/15-к
Провадження № 1-кп/644/339/18
УХВАЛА
Іменем України

23 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів колегії: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4 ,

За участю прокурора ОСОБА_5 ,

Потерпілого ОСОБА_6 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

Захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000018 від 13.01.2014 року відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, , обвинуваченого за п.1 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст.263, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, обвинуваченого за ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває відповідне кримінальне провадження. В ході судового розгляду за встановленим порядком дослідження доказів допитано обвинувачених, потерпілих, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , експертів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , досліджено документи, відеозаписи, речові докази. Відповідно до вимог ч.2 ст.363 КПК України стороною захисту підтримано подані клопотання про доповнення судового розгляду. В ході розгляду клопотань судом з`ясовано думку учасників процесу. 1. 16.07.2015 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про витребування з Фрунзенського РВВС ХМУ УМВС в Харківській області результатів розслідування провадження №0000531. В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході допиту обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він нібито виготовив та реалізував йому боєприпаси калібру 9 мм, перероблені під стрільбу вражаючим елементом калібру 7,1 мм. Зазначав, що Фрунзенським РВВС ХМУ УМВС в Харківській області проводиться розслідування у провадженні №0000531 в рамках якого встановлюється наскільки дані твердження є правдивими (том 13 а.с.135). Обвинувачений ОСОБА_9 подане клопотання підтримав, зазначав, що це стосується даної справи, оскільки в ході провадження встановлюються обставини реалізації йому ОСОБА_7 боєприпасів. Прокурор не вважав за необхідне витребувати зазначену інформацію, це інше за предметом провадження, потерпілий просив прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_8 зазначала суду, що в матеріалах провадження є довідка Фрунзенського відділу поліції, із змісту якої вбачається, що в рамках провадження №0000531 проводиться досудове розслідування, підозра нікому не пред`явлена, захисник ОСОБА_10 просила прийняти рішення на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що надавав пояснення з приводу передачі боєприпасів ОСОБА_9 у Фрунзенському відділі поліції лише один раз, більше його не викликали. 2. 23.07.2015 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про доручення органу досудового розслідування встановити місцезнаходження потерпілого ОСОБА_25 в період з 21.10 по 21.45 години у вечір вбивства 30.11.2011 року. Провести порівняння його та потерпілого ОСОБА_26 місця перебування у вечір вбивства, за допомогою отриманих даних по роздруківці дзвінків. В обґрунтування клопотання посилався на те, що під час огляду місця події було виявлено та вилучено мобільний телефон, який зі слів потерпілої ОСОБА_27 , належав її сину, та він носив даний телефон з собою в день вбивства та розмовляв з нею приблизно в 21.30 годині того дня. Наявність даних про імей мобільного телефону потерпілого та даний роздруківки з мобільного телефону обвинуваченого надасть можливість порівняти дані про місцеперебування. (том 13 а.с.156-157 ). Обвинувачений ОСОБА_9 подане клопотання підтримав, посилався на те, що в день інкримінованого його вбивства і він, і потерпілі проводили телефонні дзвінки, технічно можливо провести порівняння за місцем розташування особи під час дзвінків та це повністю усуне всі питання де був потерпілий ОСОБА_26 та він в період з 21.10 по 22.10 годину, посилався на те, що в 21.30 він здійснював телефонний дзвінок перебуваючи по АДРЕСА_1 , з цього питання звертались до слідчого судді і він, і потерпілі, але оскільки закінчилось досудове розслідування було відмовлено в задоволенні клопотання. Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, в матеріалах провадження наявна інформація про телефонні дзвінки ОСОБА_28 та обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала. 3.11.08.2015 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик в суд якості свідка експерта ОСОБА_29 ; направлення запиту до дослідницького закладу, що проводив дану експертизу з питання: чи відповідають сліди пороху з опечатаних тампонів, слідам пороху, що виявлені на одягу та тілі потерпілого ОСОБА_26 .. В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході розслідування проведено експертом ОСОБА_29 судово-балістичну експертизу №3 від 11.01.2012 року. В додатках до даної експертизи було зазначено, що досліджені речові докази упаковані та опечатані, в тому числі перероблений кустарним способом пістолет, з якого відстріляні 1 патрон 9х18мм ПМ та 4 патрони калібру 9 мм, ватні тампони, якими проводилась протяжка каналу стволу. З матеріалів справи вбачається, що потерпілому ОСОБА_26 була завдані поранення можливо 9мм кулями, що мають один калібр, але різну висоту. Слідчим ОСОБА_30 була допущена та виявлена втрата доказів, в тому числі двох мобільних телефонів, висновку експертизи, книги з слідами вогнепальних пострілів. Вважав, що даний пістолет, стріляючий боєприпасами калібру 9 мм, міг бути раніше в справі як доказ, але в подальшому «загубився», а сліди його присутності в справі могли бути заховані. Не виключав можливості того, що посилання на цю зброю було покладено в основу експертизи від 11.01.2012 року, внаслідок допущеної експертом ОСОБА_29 службової недбалості. (том 13 а.с.222 223). В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 подане клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що кульки вилучені з черепу ОСОБА_26 однорідні та тотожні, підстав для виклику експерта ОСОБА_29 немає, оскільки вже після цього, проведена ще одна експертиза. Потерпілий пояснив суду, що з урахуванням даних викладених в експертизі та за результатами томографії є підстави вважати що постріли проводились з двох видів зброї, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала. 4.02.09.2015 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано 2 клопотання (том 14 а.с.24-26) в яких він просив доручити органу досудового розслідування, наприклад СУ ГУМВС в Харківській області з`ясувати ким та за яких обставин були завдані тілесні ушкодження (забій, садно, перелам) зазначені в висновках судмедекспертиз (наприклад в 2/2181-с/2011 від 20.01.2012 року) та в якому зв`язку вони перебувають з розстрілом потерпілих.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.09.2013 року при поверненні справи на додаткове розслідування зазначалось на необхідність усунути неповноту, а саме встановити ким, коли та за яких обставин були завдані потерпілим тілесні ушкодження, включаючи перелам щелепи. Ним також особисто подавалось відповідне клопотання слідчому ОСОБА_31 , але це було проігноровано та отримані побої потерпілих залишені без з`ясування обставин їх завдання, рішення суду в цій частині не було виконано. Дії слідчого він оскаржував, але справа була передана до суду. Враховуючі, що побиття потерпілих відбулось безпосередньо перед розстрілом, вважав, що з`ясування даного питання є обов`язковим для об`єктивного розгляду справи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилався на те, що слідчим залишено без уваги наявність завданих тілесних ушкоджень, є відео, покази свідків про відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілих до їх вбивства, це свідчить про неповноту досудового розслідування. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що обвинуваченому ОСОБА_9 не інкримінується завдання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_26 , ОСОБА_32 , окрім того з висновків експертів саме вогнепальні поранення потягли за собою ці тілесні ушкодження, в тому числі зазначав, що потерпілий ОСОБА_33 після пострілів міг упасти на землю з висоту свого зросту та отримати виявлені тілесні ушкодження, зазначені обставини не впливають на кваліфікацію злочину. Потерпілий зазначав, що підтримує позицію дружини ОСОБА_34 , просив врахувати, що постріли були прицільні в голову сина, на одязі пороху не виявлено, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала. По другому клопотанню (Том 14 а.с.27-29) просив визнати його зізнання отримане капітаном ОСОБА_30 , недопустимим доказом відповідно до вимог ст.87 КПК України, оскільки воно було отримано із застосуванням тортур, та виключити посилання на даний доказ при обґрунтуванні будь-яких рішень. Просив визнати недопустимим протокол обшуку на роботі (том 2 а.с.38-39), оскільки він містить підпис лише одного понятого, а також просив викликати та допитати в судовому засіданні понятого ОСОБА_35 у якості свідка; Просив викликати в судове засідання в якості свідка експерта ОСОБА_36 , якою було складено відповідний висновок №2388 від 23.12.2011 року.

Викликати та допитати в судовому засіданні у якості свідка слідчого Фрунзенського СВ РВВС ХМУ УМВС ОСОБА_37 , що видавав подання про проведення обшуку вдома від 01.12.2011 року. В обґрунтування клопотання посилався на те, що підставою для звинувачення за ч.1 ст.309 КК України стала самообмова себе внаслідок вибиття з нього показів працівниками МВС, від якої він відмовився після передачі справи до суду, протоколи обшуку від 03.12.2011 року у нього вдома та роботі, а також висновок експерта ОСОБА_38 Категорично заперечуючи свою провину, просив вивчити докази за ч.1 ст.309 КК України в повному обсязі. Посилався на проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000546 прокуратурою Харківської області щодо застосування до нього тортур. Посилався на те, що протокол обшуку від 03.12.2011 року він має намір оскаржити, як проведений незаконно та з порушеннями, протокол обшуку у нього на роботі (том 2 а.с.38-39) має лише підпис одного понятого ОСОБА_39 .. Також зазначав, що висновком експертизи №2388 від 23.12.2011 року містить в собі абсурдні результати, з яких слідує, що обсяг наданої на експертизу сухої речовини (майже 20 грам) та кіптява виявлена на нібито вилученій пластиковій пляшці, має однакову кількість тетраканабінолу та гідроканабінолу, як в кількісному так і в відсотковому співвідношенні, що є абсурдним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 подане клопотання підтримав, зазначав, що факт вилучення наркотичної речовини за місцем роботи не підтверджений, відсутні будь-які дані з приводу належності саме йому відповідного шкафчику, під час проведення обшуку порушено його порядок, був присутній тільки один понятий ОСОБА_40 , вважав що слідчим був проведений обшуку без наявності підстав, а висновок експерта необґрунтований. Прокурор проти виклику в судове засідання понятого ОСОБА_35 не заперечував, проти задоволення клопотання в іншій частині заперечував, посилався на те, що питання застосування щодо обвинуваченого заходів впливу є предметом дослідження в рамках іншого провадження, експерт ОСОБА_41 попереджалась про кримінальну відповідальність перед початком проведення дослідження, їй надавались відповідні матеріали, будь-яких підстав для виклику до суду та допиту у якості свідка слідчого, також не наведено. Потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала.

5. 25.09.2015 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик в судове засідання слідчого ОСОБА_42 щодо надання ним показів про проведення ним слідчих дій по справі; про направлення запиту начальнику УВБ в Харківській області щодо результатів розгляду його заяви; долучення до справи повідомлення прокуратури Фрунзенського району від 09.09.2015 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим ОСОБА_42 , що проводив попередній огляд місця події, допущено ряд порушень. Не внесено в протокол огляду місця події 2 мобільних телефони, вилучені у потерпілих, допущено перешкоджання понятим виконувати їх обов`язки (а саме прочитати протокол огляду, бути присутнім під час вилучення речей тощо). Невірне оформлення протоколу слідчої дії, оскільки протокол не підписаний всіма особами, що були присутні при огляді. Дії слідчого були ним оскаржені до прокуратури, якою передано заяву до УВБ. (том 14 а.с.72-74).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив задовольнити. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що не заперечує проти направлення запиту, але в іншій частині клопотання не є обґрунтованим. Потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала.

6. 29.01.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання (том 15 а.с.192-195) про витребування з 2-міської лікарні реанімаційного відділення, де він був затриманий 02.12.2011 року результатів аналізів крови, яка була взята у нього при надходженні до лікарні та анамнез. В обґрунтування посилався на те, що оскільки його підозрюють в зберігання та вживання наркотичних засобів, при надходженні до лікарні з гострим отруєнням, у нього повинні були залишитись ознаки канабінолу, за наявності такої інформації з`явиться можливість судити про обґрунтованість його обвинувачення за даною статтею. Також, зазначена інформація має істотне значення для вирішення питань про адекватність під час проведення допиту працівниками поліції, оскільки отруєння з яким він поступив до лікарні мало галюциногенну дію, наскільки тривало діє препарат та чи не є його допит 02.12.2011 року капітаном ОСОБА_30 допитом особи, що знаходилась в безпорадному стані. Оскільки в такому випадку має місце службовий злочин та результати допиту це завідомо недопустимий доказ. Оскільки в ході досудового розслідування це питання не було досліджено, а результати мають важливе значення. Посилався на те, що він неодноразово посилався на нелюдське ставлення до нього працівників міліції застосування тортур.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив задовольнити. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що відсутність в крові відповідних наркотичних речовин не свідчить про відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а що стосується здійснення впливу на обвинуваченого під час проведення допиту, проводилась перевірка, в ході якої встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 дійсно був доставлений до лікарні у зв`язку з його отруєнням, та за свідченням в рамках даного провадження лікарів він мав можливість приймати участь у проведенні слідчих дій за станом здоров`я після надання допомоги, це вбачається із змісту копії постанови, наявної в матеріалах провадження. Потерпілий, обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_8 підтримала доводи прокурора, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала.

7. 30.03.3016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання (том 16 а.с.144) про заслуховування в суді звукозапису допиту свідка ОСОБА_43 та вважати покази свідка рівнозначними отриманим безпосередньо, оскільки свідок ОСОБА_43 помер, а його покази мають суттєве значення у справі, та оскільки він надавав покази 18.11.2014 року в ході судового розгляду справи Фрунзенським районним судом м.Харкова. Всі учасники процесу не були позбавлені можливості ставити запитання. Не прослуховування звукозапису з допитом свідка порушує вимоги ст.42 КПК України в частині реалізації права на захист.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання уточнив в частині прізвища свідка покази якого є необхідним прослухати це ОСОБА_44 , 1975 року народження, який є свідком по справі та був допитаний колегією суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова 02.10.2014 року, всі учасники процесу ставили йому запитання, та його показання мають істотне значення. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що діючим процесуальним законом чітко передбачено безпосередність допиту свідків, та суд може прийняти до уваги показання свідка у разі його допиту слідчим суддею в ході досудового розслідування, в даному випадку, суд не має процесуального права посилатись на показання свідка, який не допитувався цим складом суду безпосередньо. Потерпілий, обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_8 підтримала доводи прокурора, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала.

8. 07.04.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання (том 16 а.с.151-152) про направлення запиту до СУ ГУМВС в Харківській області на предмет чи не вчинялось злочинів, в яких був використаний аналогічний тип зброї, боєприпасів, або чи не перебуває на стадії розслідування злочини в яких фігурує аналогічний вражаючий елемент. Направити до ГСУ ГУМВС України аналогічний запит, чи не вчинялось подібних злочинів в інших областях України, а якщо так, то уточнити обставини їх вчинення. В обґрунтування посилався на те, що нібито, аналогічний тип зброї револьвер «Наган», що стріляє вражаючим елементом у вигляді підшипника схожого калібру, вже використовувався та не один раз при вчиненні інших злочинів, а саме вбивств. Слідчий ОСОБА_45 не зважаючи на це не зробив запитів на предмет чи не вчинялись в минулому в Харківській (чи в інших областях України) аналогічні злочини, в яких фігурує специфічний вражаючий елемент. Окрім того, зазначав, що Фрунзенським районним відділом поліції розслідується кримінальне провадження №0000531, де фігурантом є ОСОБА_7 , метою даного провадження є встановлення чи мав місце факт придбання та переробки 9 мм боєприпасів під пальбу вражаючим елементом калібра 7,1 мм, яка кількість була придбана та яка перероблена, де саме придбав ОСОБА_7 вказані боєприпаси, чи не придбавав (переробляв) їх хтось ще, з урахуванням чого надан6ий револьвер у справі може бути не єдиною зброєю, що стріляє подібним типом боєприпасів. Також зазначав, що балістична експертиза не дала одностайної відповіді чи є представлений револьвер тим самим типом зброї, з якого було проведено постріли в потерпілих, допитаний експерт в суді зазначав, що встановити це не є можливим.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав, пояснив, що в рамках провадження фігурує специфічний вражаючий елемент, під час вчинення таких злочинів як вбивство слідчий був зобов`язаний перевірити дані про наявність вчинених злочинів з використанням подібного елементу. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що навіть якщо вважати, що дані мають значення для вирішення даного провадження, сторона захисту не позбавлена самостійно з урахуванням принципу диспозитивності подати суду відповідній доказ в порядку встановленому процесуальним законом. Потерпілий, обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_8 підтримала доводи прокурора, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала та звертала увагу суду, що вона, як захисник обвинуваченого ОСОБА_9 зверталась до правоохоронних органів з приводу отримання такої інформації, але в наданні інформації їй було відмовлено, а тому вона не має можливості подати таких доказ самостійно.

9. 10.05.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання (том 16 а.с.219-220) про визнання акту вилучення зброї від 01.12.2011 року недопустимим доказом, оскільки він складений невідомо ким, а поняті не підтверджують викладені в ньому відомості. Виключити будь-які посилання на даний документ при обґрунтуванні судовий рішень, веденні допитів. В обґрунтування клопотання посилався на те, що до справи долучено акт вилучення зброї від 01.12.2011 року в сміттєвому баку по вулиці Маршала Жукова, 10. Даний документ має грубі порушення в його оформленні, оскільки вилучення проводив слідчий ОСОБА_45 , проте підписаний цей акт лейтенантом Беседіним. Також в акті відсутні підписи експерта-баліста, що був присутній під час вилучення. Поняті ОСОБА_43 та ОСОБА_46 не підтверджують відомостей, зазначених в даному акті, наполягаючи на тому, що револьвер знаходився на значній відстані від сміттєвого баку, та оскільки він в ході досудового розслідування не надавався цим свідкам вони не можуть стверджувати, що це саме той вилучений револьвер. Допитана ОСОБА_46 категорично заявила, що це не та зброя, яку вилучали працівники міліції.

В судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав, зазначав, що під час допиту в судовому засіданні під час розгляду справи Фрунзенським районним судом м.Харкова поняті заперечували проти того, що револьвер був вилучений з сміттєвого баку, а свідок ОСОБА_46 взагалі заперечувала, що це той самий револьвер, є порушення в оформленні даного акту, не є зрозумілим ким взагалі складений даний акт. Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що суд під час прийняття рішення по суті надасть оцінку даного доказу в сукупності із іншими доказами, підстав для визнання доказу недопустимим на даному етапі судового розгляду немає. Потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 подане клопотання підтримала.

10. 10.06.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик та допит в судовому засіданні слідчого СУ ГУМВС ОСОБА_47 , яким складено обвинувальний акт. В обґрунтування клопотання зазначав, що підставою для виклику слідчого є неможливість прояснити в суді ряд питань, а саме де докази, що зникли в ході розслідування (наприклад мобільні телефони потерпілих), Чому слідчий не відреагував на його заяви про застосування недозволених методів допиту; понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_46 , які зазначені в акті вилучення від 02.12.2011 року. В обґрунтування клопотання зазначав, що ці свідки надавали показі в суді та спростовували викладені в ньому факти, а також посилались на ряд порушень, допущених при його складанні; понятих та лікарів, що приймали участь в ексгумації трупу ОСОБА_26 .. В обґрунтування клопотання зазначав, що оскільки ця слідча дія проведено таємно, без повідомлення сторін, родичів загиблого, наслідки ексгумації сумнівні та протиріч ат ряду інших обставин справи, тому це є необхідним. Також вважав за необхідне та доцільне повторно допитати в суді ОСОБА_27 , але у якості свідка, покази якої узгоджуються з заявами сторони захисту про чисельні порушення та навіть посадові злочини з боку працівників міліції, що проводили розслідування справи; про виклик та допит слідчого ОСОБА_42 , яким було складено акт від 30.11.2011 року та який керував оглядом місця злочину. Оскільки поняті, як приймали участь в слідчій дії огляді місця злочину від 30.11.2011 року вже не мають змоги з`явитись до суду, наприклад ОСОБА_48 , а всі вони раніше вказували на невідповідність викладених фактів їх відображенню в протоколі огляду. Допитані в судовому засіданні свідки вже дали підстави ставити під сумнів об`єктивність акту від 30.11.2011 року; про виклик в судове засідання будь-якого експерта з питань мобільного зв`язку. В обґрунтування клопотання посилався на те, що цей експерт вкаже на відповідність даних, які містяться в роздруківці дзвінків з мобільного телефону, тим показам, на яким наполягає сторона захисту, як на підтвердження алібі; про повторний допит потерпілих ОСОБА_27 , подружжя ОСОБА_49 , їх старшого сина. В обґрунтування клопотання посилався на те, що згідно даних експертиз потерпілим були завдані чисельні тілесні ушкодження та забої, оскільки потерпілі та свідок спілкувались з загиблими за декілька годин до їх смерті ці покази можуть засвідчити обставини отримання тілесних ушкоджень. Стверджував, що він як інвалід 3 групи не міг фізично завдати їх загиблим; про виклик в судове засідання слідчого Фрунзенського РУВП, яким розслідується провадження №0000531 або витребування результатів його розслідування. В обґрунтування клопотання посилався на те, що у зв`язку із визнанням обвинуваченого ОСОБА_7 в злочині не відображеному в обвинувальному акті, як самостійний епізод, а саме реалізація та збут боєприпасів калібру 9 мм перероблених під стрільбу уражуючим елементом калібру 7,1 мм. Вважав, що оскільки проводиться досудове розслідування за даним обставинами будь-які посилання на покази ОСОБА_7 в цій частині недопустимі (том 17 а.с.49-54). Зазначене клопотання 15.11.2017 року було доповнено обвинуваченим ОСОБА_9 та зазначено на необхідність виклику в якості свідків для дачі показів понятих, зазначених в протоколі огляду місця події (ексгумації) від 20.03.2014 року ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , оскільки в протоколі огляду місця події зазначено замість точної адреси проживання/реєстрації понятих адреса ХОБСМЕ та відсутні будь-які дані, що підтверджують їх особу, тому є необхідним їх викликати та допитати. (том 19 а.с.161).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив його задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання про виклик свідків заперечував, а також зазначав, що доводи в частині означених в клопотанні питань вже висловлював, оскільки подані обвинуваченим клопотання повторюються, потерпілий суду пояснив, що дійсно ексгумація трупу була проведена без участі потерпілої ОСОБА_27 , захисник ОСОБА_8 зазначила, що в клопотанні відсутні дані про мету виклику та допиту свідків, що саме підлягає з`ясуванню, а питання допустимості доказів судом буде вирішено в нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення, обвинувачений ОСОБА_7 просив прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

11. 16.06.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик в судове засідання слідчого Фрунзенського РВНП ОСОБА_37 , що проводив обшук в будинку, понятих ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , що зазначені в протоколі обшуку. В обґрунтування клопотання зазначив, що в будинку, де він зареєстрований, був проведений обшук, рішення на проведення обшуку було отримано 01.12.2011 року, ще до його затримання. В матеріалах провадження відсутні дані про обґрунтованість подачі слідчим клопотання про проведення обшуку. Зазначав, що ним опротестовується законність проведення обшуку, ставиться під сумнів допустимість доказів, отриманих при його проведенні. Просив також до розгляду питання обґрунтованості та законності проведення обшуку та законності дій міліції при його проведенні виключити будь-які посилання на результати його проведення (том 17 а.с.59).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки відсутні доказі обґрунтованості проведення обшуку, прокурор проти задоволення клопотання про допит понятого ОСОБА_54 не заперечував, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

12. 25.07.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про доручення органу досудового слідства (наприклад СУ ГУНП в Харківській області) складання схематичного відображення: а)положення тіл потерпілих та знайдених доказів, з прив`язкою до місцевості, на підставі протоколу огляду місця злочину від 30.11.2011 року; б) положення обвинуваченого, потерпілих та напрямок пострілів, відштовхуючись від протоколу відтворення від 12.12.2011 року; доручення органу досудового слідства або відповідному експертному закладу проведення комплексної судово-криміналістичної та трасо логічної експертизи, на підставі акта від 30.11.2011 року та від 12.12.2011 року, поставити запитання про можливість проведення пострілів в описаний спосіб та у вірогідному положенні стріляючих; до отримання результатів, виключити будь-які посилання на протокол відтворення від 12.12.2011 року, як на доказ по справі, а також на експертизи, проведені за його результатами, оскільки він суперечить фактичним обставинам справи. В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим ОСОБА_42 при проведенні огляду місця події 30.11.2011 року не було складено схематичного відображення розташування потерпілих, доказів, що були знайдені на місці огляду. Слідчий ОСОБА_45 також не виготовив відповідну схему, чим допущено неповноту, що тягне за собою недооцінку значимих доказів, що були знайдені на місці злочину. На зазначену неповноту було вказано й слідчому ОСОБА_55 з боку всіх сторін провадження, щодо необхідності схематичного відображення акту огляду місця події від 30.11.2011 року ( положення тіл, положення доказів, прив`язка до місцевості), та протоколу відтворення від 12.12.2011 року (положення потерпілих, положення підозрюваного, напрямок пострілів). Невжиття заходів за даними клопотаннями, що подавались й слідчим, й під час розгляду справи Фрунзенським районним судом м.Харкова, призвело до недооцінки того факту, що знайдена на місці злочину куля, яка завдана наскрізне поранення ОСОБА_56 була випущена з напрямку протилежного тому на яке він зазначає під час відтворення від 12.12.2011 року, з якого він отримав ще два поранення. Обставини нанесення поранень та пошкоджень не були встановлені в ході слідства. (том 17 а.с.73-76).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, посилався на те, що на відеозапису про відтворення обстановки він стояв на місці де було знайдено кулю, вказував на місце з якого він проводив постріли, є необхідним схематично відобразити обставини, оскільки такі схеми не складались, експертизи з урахуванням даних схем не проводились, прокурор проти задоволення клопотання заперечував та зазначав, що в матеріалах провадження є відповідні висновки вже після проведення відтворення щодо відповідності механізму завдання пострілів. Потерпілий клопотання підтримав, посилався на те, що у нього є великі сумніви з приводу можливості вчинення вбивства виключно самим ОСОБА_9 , дійсно не складалась схема з місця події, а тому дуже важко проаналізувати всі обставини у порівнянні, захисник ОСОБА_8 проти клопотання заперечувала, зазначала, що фактично не можливо, оскільки пройшов значний проміжок часу, окрім того, посилалась на те, що під час проведення відповідної слідчої дії проводилась відео та фото фіксація, відеозапис оглядався в судовому засіданні, так само як і фототаблиця, обвинувачений ОСОБА_7 просив прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

13. 08.09.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про направлення до Фрунзенського РВНП запиту щодо результатів розслідування провадження №0000531. В обґрунтування клопотання посилався на те, що злочин, вбивство 2 потерпілих було проведено за допомогою боєприпасів калібру 9 мм, споряджених вражаючим елементом 7,1 мм, тобто унікальним типом боєприпасів. ОСОБА_7 під час його допиту показав, що він виготовив та реалізував йому саме такі боєприпаси в кількості 10 штук (том 1 а.с.84-85), в подальшому Фрунзенським районним судом м.Харкова встановлено, що кількості 10 шт недостатньо для вчинення пострілів, яке було зазначено в обвинувальному висновку, що був складений слідчим ОСОБА_57 .. ОСОБА_7 в суді показав, що давав покази під тиском співробітників поліції. При поверненні справи на додаткове розслідування було зазначено на необхідність з`ясування обставин виготовлення та передачі боєприпасів та їх кількість. Ці обставини є предметом дослідження в рамках провадження №0000531. (том 17 а.с.109-111)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

14. 14.12.2016 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про направлення запиту до прокуратури Харківської області про результати розслідування провадження №0002108 за фактом викрадення важливих доказів, мобільних телефонів потерпілих. В обґрунтування клопотання зазначив, що дана інформація є необхідною для подачі клопотання про проведення слідчої дії, яка полягає в порівнянні положення мобільних телефонів( його та потерпілих) у вечір вбивства, за результатами пеленгації методом тріангуляції. (том 17 а.с.228-229).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

15. 23.01.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про проведення експертизи відеозапису на предмет чи вносились у відеозапис зміни після його проведення, чи проводився монтаж, чи відповідає час та дата, зазначені на таймері на самому відеозапису, реальній даті та часу, чи можливо встановити час та обставини зняття відеозапису з приладу, що проводив фіксацію, чи дозволяє якість відеозапису судити про наявність на ній фігуранті справи та їх діях; до проведення у справі даної експертизи просив не використовувати відеозапис, як доказ у справі, оскільки він має явні ознаки недопустимості. В обґрунтування клопотання посилався на те, що відеозапис, що виготовлений в комп`ютерному клубі 30.11.2011 року був долучений до справи, як доказ, але цей доказ має ознаки недопустимості, оскільки є переривчастим, має невідповідність реального часу запису таймеру, що фіксує час та дату, що на думку обвинуваченого свідчить по монтаж та вибіркову вирізку частин відеозапису.(том 18 а.с.21-23).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що камера працювала режимі руху, доводи на які посилається обвинувачений не заслуговують уваги, дані, які підтверджуються відеозаписом також підтверджуються показами свідків, потерпілий підтримав клопотання обвинуваченого, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

16. 28.02.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про витребування та долучення до матеріалів справи відеозапису з камер спостереження ПАТ «Турбоатом» за період з 21.00 по 22.30 годину за 30.11.2011 року, що доводить факт його перебування в 21.45 годині біля прохідної по проспекту Московському, 199; витребування та долучення до матеріалів справи роздруківку транзакції з його рахунку в «Мегабанку», що підтверджує факт зняття ним коштів в банкомату 30.11.2011 року за адресою м.Харків Московський проспект, 199, близько 21.54 години; призначення та доручення проведення експертизи, а саме хронометражу подій злочину, з метою встановлення чи можливо за вказаний час з 21.08 по 21.54 провести всі інкриміновані дії пересуваючись пішки пройти вказану відстань. В обґрунтування клопотання посилався на те, що тривалий час на враховується деталізована роздруківка телефонних розмов, з якої вбачається, що в 21.28 годині він перебував в зоні дії ретранслятора по вулиці Балакіревській, 13, а потім в 21.54 годині він вів розмову вже перебуваючи в межах дії ретранслятора по Московському проспекту, 199, перебуваючи біля прохідної ПАТ «Турбоатом», де в банкоматі «Мегабанк» зняв грошові кошти в сумі 400 гривень. З урахуванням того, що прохідна ПАТ «Турбоатом» знаходиться безпосередньо над станцією метро «Московський проспект», місце злочину приблизно в півкілометру від станції метро «Маршала Жукова», враховуючи час злочину 21.45, та місце зняття коштів в банкоматі 21.54, відстань між якими складає 3 км, вважав, що він не міг пройти відстань за 9 хвилин. А загалом з 21.08 по 21.54 він з потерпілими нібито пройшов понад 7 км пішки. ( том 18 а.с. 83-88)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, зазначив, що згідно до відеозапису він був в клубі в 21.08 годині, а в 21.54 в банкомату «Мегабанку», що розташований на прохідній заводу «Турбоатом» знімав грошові кошти та це все зафіксовано на камері, він не міг й вчинити вбивство, й дійти до банкомату в зазначений період, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначав, що складання хронометражу не передбачено процесуальним законом, фактично даних клопотанням обвинуваченим оцінюються докази у справі, а не доповнюється судовий розгляд, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

17. 20.04.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , які зазначені у якості понятих в протоколах огляду від 01.12.2011 року ( 1 л.д. 96), від 01.12.2011 року ( том 1 а.с.98), складених в приміщенні ХОБСМЕ; 2) про виклик в судове засідання оперуповноваженого Фрунзенського РВВС л-та міліції ОСОБА_60 , що приймав участь під час його затримання. В обґрунтування клопотання посилався на те, що допит цих осіб потрібен для переконання в дотримання процедури, встановленої законом, під час цих слідчий дій та чи є допустимими ці докази. Допит оперуповноваженого є необхідним для з`ясування дотримання процедури затримання, застосування сили, спецзасобів, зникнення його мобільного телефону. (том 18 а.с.152-154).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, посилався на те, що оперуповноваженим допущено ряд процесуальних порушень, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, оскільки обвинуваченим не обґрунтовано яким саме чином допит цих осіб впливає на обставини в даному провадженні, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

18. 11.05.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про надання правової оцінки грубому порушенню його прав, законодавства України та ст.29 Конституції України , а саме незаконному без будь-якої підстави утримання під вартою в період з 30.12.2013 року по 07.02.2014 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що обставини на які він посилається підтверджуються виключно матеріалами справи. Після прийняття Фрунзенським районним судом м.Харкова 03.09.2013 року рішення про повернення справи на додаткове розслідування, що було затверджено рішенням апеляційної інстанції від 10.12.2013 року, та яке 30.12.2013 року надійшло до прокуратури Харківської області та 10.01.2014 року направлено до СУ ГУМВС України в Харківській області, під процесуальним контролем прокурора ОСОБА_61 , лише 15.01.2014 року інформація по справі була внесена до ЄРДР, присвоєно номер провадження 0000018, призначено слідчого ОСОБА_47 , але питання про запобіжний захід ані слідчим, ані прокурором вирішено не було. 17.01.2014 року його повідомили про суть підозри, а 28.01.2014 року термін досудового розслідування був продовжений до 17.03.2014 року за клопотанням слідчого постановою заступника прокурора Харківської області. Тобто, не зважаючи на відсутність підстав перебування під вартою, це питання вирішено не було та лише після подачі ним скарги в прокуратуру Харківської області 03.02.2014 року йому було вручено копію клопотання про продовження йому арешту, та 07.02.2014 року це клопотання було розглянуто. ( том 18 а.с.163-166).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор посилався на те, що строк тримання під вартою був продовжений у відповідності до вимог діючого законодавства, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

19. 27.05.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про доповнення судового розгляду з`ясуванням ряду питань, які залишились не з`ясованими, в тому числі з`ясування наявності чи відсутності алібі, факту володіння зброєю, з`ясування фактичних обставин у справі, питання обґрунтованості кваліфікації дій; розглянути та по можливості усунути протиріччя між наданими доказами та фактично встановленими обставинами; безпосередньо допитати тих осіб, які могли б підтвердити чи спростувати об`єктивність тих матеріалів справи, достовірність яких сумнівна. В обґрунтування посилався на те, що в ході розгляду не встановлено чи була у нього можливість вчинити даний злочин, факт реалізації йому зброї ОСОБА_7 не доведений, є предметом досудового розслідування в рамках іншої справи №0000531, покази самого ОСОБА_7 неодноразово змінювались та є предметом досудового розслідування в рамках провадження за ст.384 КК України, протокол вилучення від 02.12.2011 року є доказом в справі №0000546, в рамках якого розслідуються дії передбачені ст.366 КК України. Тобто, прокурором пред`явлено докази протокол який складений невідомо ким, та що має очевидні ознаки фальсифікації. Окрім того, наполягав на тому, що його можлива присутність на місці злочину спростовується документально встановленим алібі ( том 6 а.с.116-117), а провести тріангуляцію мобільних телефонів не є можливим, оскільки при проведенні огляду 30.11.2011 року зникли мобільні телефони обох потерпілих, що є предметом окремого досудового розслідування №0002108, це також позбавляє можливості з`ясувати чи є місце виявлення тіл місцем вчинення злочину.

Також зазначав, що на його думку кваліфікація його дій за ст.115 ч.2 КК

України є необґрунтованою, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_26 настала в ніч з 31.12.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спливом місяця після події, тобто має місце завдання смерті потерпілому ОСОБА_33 та завдання тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть, з ч.2 ст.121 КК України. Потерпілий ОСОБА_26 помер не від поранень ,а від наслідків, які не можливо було передбачати, а тому не може йти мова про наявність умислу на вбивство, а лише свідчить про те, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть. Прокурором не доведено наявність умислу на вчинення кримінального правопорушення, не наведено мотивів вчинення даного злочину, було виключено ознаку корисного мотиву, а тому фактично обвинувачення зазначає на вчинення ним беззмістовного, без переслідування будь-якої мети вбивства. Ставиться під сумнів висновки проведених експертиз, оскільки сторони захисту та потерпілих не мали змоги поставити свої запитання експертам.(том 18 а.с.185-191).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор посилався на те, що даним клопотанням обвинувачений піддає аналізу наявні в провадженні докази, кваліфікацію його дій, що фактично вирішується судом під час прийняття рішення по суті, потерпілий, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

20. 19.10.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про призначення у справі експертизи на ідентичність пороху ( що відрізняється по зовнішньому вигляду та кольору) виявленого на одязі потерпілих ОСОБА_62 (том 3 а.с.11, п.17), ОСОБА_26 (том 3 а.с.74); про призначення експертизи хімічного аналізу та хімічного складу (хімічних елементів) пороху виявленого на одязі потерпілих

Проведення експертизи доручити експертам ХНДІСЕ ім.проф.Бокаріуса. Про необхідність проведення даної експертизи зазначалось ще в письмових заперечення на апеляційну скаргу прокурора від 05.12.2013 року, оскільки було виявлено відмінність пороху на одязі потерпілих, але експертиза не проводилась. (том 19 а.с.102-103).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, зазначав, що це узгоджена позиція з потерпілими, прокурор посилався на те, що клопотання не обґрунтовано, оскільки з моменту подій пройшов певний проміжок часу, експертиза не надасть об`єктивних даних щодо цього, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

21. 19.10.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про направлення запиту операторам мобільного зв`язку Київстар та МТС з вимогою надати дані з пеленгації за допомогою GPS всіх номерів мобільних телефонів жертв злочину ОСОБА_28 НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ОСОБА_26 НОМЕР_4 в інтервал ймовірного часу вбивства 30.11.2011 року з 21.00 години до 22.30 години; про направлення запиту операторам мобільного зв`язку Київстар та МТС з вимогою надати дані з пеленгації за допомогою GPS всіх номерів мобільних телефонів локалізація яких співпала з локалізацією мобільних телефонів жертв злочину в інтервал ймовірного часу вбивства 30.11.2011 року з 21.00 години до 22.30 години; про направлення запиту операторам мобільного зв`язку Київстар та МТС з вимогою надати дані з пеленгації за допомогою GPS всіх номерів мобільних телефонів локалізованих в районі можливого місця злочину ( АДРЕСА_2 ) в інтервал ймовірного часу вбивства 30.11.2011 року з 21.00 години до 22.30 години; про направлення запиту про надання наявних даних абонентів всіх номерів мобільних телефонів, які були зареєстровані в інтервали ймовірного часу вбивства та локалізовані поряд з місцем локалізації номерів жертв злочину в період його вчинення 30.11.2011 року з 21.00 години до 22.30 години; про направлення запиту про витребування деталізації всіх дзвінків за номерами всіх мобільних номерів, зареєстрованих та локалізованих в тому районі ( місці виявлення тіл), в зазначений час. В обґрунтування посилався на те, що дана інформація може мати значення для встановлення всіх обставин вчинення злочину, кола осіб, що перебували в інтервалі часу вчинення злочину поряд із жертвами, могли бути як співучасниками так і свідками. (том 19 а.с.105-106).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор посилався на те, що клопотання необґрунтовано, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення обставин події, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

22. 19.10.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про направлення запиту оператору мобільного зв`язку Київстар про витребування деталізації всіх дзвінків (вхідних/вихідних) за номером мобільного телефону НОМЕР_4 ОСОБА_26 , починаючи з 30.11.2011 року по момент вчинення останнього дзвінка 17.02.2014 року; про направлення запиту всім операторам мобільного зв`язку з вимогами надати дані про пеленгацію за допомогою GPS мобільного номеру НОМЕР_4 та всіх номерів, які використовувались в даному телефоні за період починаючи з 30.11.2011 року по теперішній час, в тому числі й 17.02.2014 року; про направлення запиту всім операторам мобільного зв`язку про витребування даних використання безпосередньо самого мобільного телефону Nokia С3-01 імей НОМЕР_5 ОСОБА_26 з якими мобільними номерами використовувався даний телефон, дані абонентів, використовуючи цей телефон, деталізацію дзвінків всіх номерів, які використовувались з даного телефону. В обґрунтування клопотання посилався на те, що при огляді місця події був вилучений даний мобільний телефон та сім карта, що належали ОСОБА_26 , але в постанові про визнання речовими доказами даний телефон відсутній, дані про деталізацію дзвінків з телефону також немає. Через 2,5 роки на телефон потерпілої ОСОБА_63 надійшов виклик з номеру її загиблого сина, це є відповідним доказом в рамках справи. Зазначена інформація надасть можливість визначити коло осіб, що перебували поряд із жертвами злочину та місцем злочину, є можливими сучасниками або свідками вбивства, або особами що мали контакт з даними учасниками.(том 19 а.с.113-114)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, зазначав, що потерпілі під час розгляду справи раніше подавали аналогічні клопотання, відсутність відповідної інформації свідчить про неповноту досудового розслідування, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

23. 02.11.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання призначити у справі криміналістичну (відео технічну) експертизу відеозапису з комп`ютерного клубу за адресою м.Харків Стадіонний проїзд, 11 а від 30.11.2011 року вилучену 12.12.2012 року, проведення якої доручити експертам ХНДІСЕ ім.проф.Бокаріуса, поставити запитання чи є наданий відеозапис оригіналом чи копією?, використовувався для запису новий диск чи бувший в використанні, чи всі фрагменти наданого відеозапису виконані одним і тим же відео записуючим апаратом (камерою відеоспостереження), за допомогою якого відео записуючого апарату проводився даний відеозапис, чи мали місце судячи по відеозапису якісь несправності в апаратурі що застосовувалась, якщо так, то які, чи складали єдине ціле окремі фрагменти відеозапису раніше, чи містить відеозапис безперервність або здійснювалась з зупинками, чи маються ознаки монтажу, чи наявні ознаки механічного, електронного монтажу відеозапису, чи вибіркової фіксації накладання записів, переривання записів, прибирання частини відеозапису. В обґрунтування клопотання зазначав, що при огляді відеозапису в судовому засіданні візуально встановлено багатократне зупинення відеозапису, фактична нарізка кадрів, запис починається з 19.14 години та закінчується в 22.56 години, проте під час огляду запис складає 10 хвилин, тобто на думку обвинуваченого до справи долучено не повний запис, а змонтовані фрагменти, результати проведеної експертизи можуть підтвердити чи спростувати дані доводи. (том 19 а.с.123-125).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що підстав для призначення експертизи немає, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

24. 04.12.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про призначення у справі комплексної судово-медичної та судово-балістичної експертизи, проведення якої доручити ХНДІСЕ ім.проф.Бокаріуса, із залученням до її проведення балістів, експертів-криміналістів, судових медиків. Визначив перелік питань.

В обґрунтування клопотання посилався на те що в матеріалах справи відсутня схема вчинення злочину, дані про послідовність пострілів в ОСОБА_64 та ОСОБА_65 під час відтворення обстановки та обставин події, які фізично неможливі (другий постріл в ОСОБА_64 після 4 пострілів в ОСОБА_25 ) з урахуванням змін положення падіння тіла ОСОБА_66 вже після першого пострілу. Проведення експертизи є необхідним з метою ототожнювання/підтвердження зброї, з якої було проведено всі постріли в кожну з жертв злочину, встановлення точного місця де перебувала особа, що проводила постріли, визначення місця розташування стріляючого та жертв, також знаряддя пострілів, точного встановлення послідовності та характеру пострілів з урахуванням напрямку ранових каналів, встановлення місця розташована та відстані жертв злочину та зброї в момент пострілів. При проведенні експертизи використовувати метод візування з метою встановлення найбільш вірогідного напрямку польоту куль в наслідок який утворились всі вогнепальні поранення у ОСОБА_66 та ОСОБА_65 . При проведення експертизи максимально точно схематично вказати траєкторію політу куль завдання вогнепальних поранень ОСОБА_67 та ОСОБА_68 . (том 19 а.с.186-190)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що в ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, які надали відповіді щодо механізму, виду зброї, відповідності виявлених боєприпасів, окрім того, частина запитань, які означені обвинуваченим, взагалі не обґрунтовані, з якою метою є необхідним отримати такий висновок, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала.

25. 07.12.2017 року обвинуваченим ОСОБА_9 подано клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка лікаря-психіатра ОСОБА_69 , лікаря-психолога ОСОБА_70 .. В обґрунтування клопотання зазначив, що дані свідки можуть надати кваліфіковано оцінку внесення змін в обвинувачення, а саме на «раптово виниклі неприязні стосунки» в якості мотиву, без такої оцінки доводи сторони обвинувачення це є голослівними. (том 19 а.с.205-206).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 клопотання підтримав, зазначав, що експерти зможуть надати кваліфіковане пояснення з приводу можливості вчинити злочин, щодо обґрунтованості мотиву, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що експерти надавали висновки на підставі ухвал, потерпілий клопотання підтримав, захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 просили прийняти рішення на розсуд суду, захисник ОСОБА_10 клопотання підтримала. Суд, вислухавши доводи учасників процесу з приводу поданих та підтриманих стороною захисту клопотань, дослідивши матеріали провадження, встановив наступне. Відповідно до вимог ст.363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме. У разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду суд розглядає їх, у зв`язку з чим має право ставити запитання сторонам чи іншим учасникам кримінального провадження. Проаналізувавши подані протягом розгляду справи клопотання сторони захисту щодо доповнення судового розгляду та які були підтриманні в судовому засіданні обвинуваченим та його захисником, встановлено, що більшість поданих клопотань дублюються. Тому судом вирішуються подані клопотання з урахуванням предмету їх дослідження. Так, у клопотаннях від 16.07.2015 року, 25.09.2015 року, 08.09.2016 року зазначено на необхідність витребування результатів розгляду кримінальних проваджень за №0000531, №0002108, оскільки в рамках даних проваджень встановлюються обставини, які на думку обвинуваченого, мають значення для розгляду даного провадження. В клопотанні від 27.05.2017 року обвинуваченим було зазначено також на необхідність з`ясування ряду питань, які залишились не з`ясованими, а саме щодо факту реалізації йому зброї ОСОБА_7 , що є предметом досудового розслідування в рамках справи №0000531, показів ОСОБА_7 , що є предметом досудового розслідування в рамках провадження за ст.384 КК України, протоколу вилучення від 02.12.2011 року є доказом в справі №0000546, в рамках якого розслідуються дії передбачені ст.366 КК України. У клопотанні від 07.04.2016 року визначено вимогу про направлення запиту до СУ ГУМВС в Харківській області, ГСУ ГУМВС України на предмет чи не вчинялось злочинів, в яких був використаний аналогічний тип зброї, боєприпасів, або чи не перебуває на стадії розслідування злочини в яких фігурує аналогічний вражаючий елемент, оскільки аналогічний тип зброї револьвер «Наган», що стріляє вражаючим елементом у вигляді підшипника схожого калібру, вже використовувався та не один раз при вчиненні інших злочинів, а саме вбивств. За клопотаннями від 23.07.2015 року, від 19.10.2017 року, від 19.10.2017 року зазначено на необхідність надання доручення органу досудового розслідування встановити місцезнаходження потерпілого ОСОБА_26 в період з 21.10 по 21.45 години у вечір вбивства 30.11.2011 року та проведення порівняння його та потерпілого ОСОБА_26 місця перебування у вечір вбивства, за допомогою отриманих даних по роздруківці дзвінків. Також щодо направлення запитів операторам мобільного зв`язку Київстар та МТС з вимогою надати дані з пеленгації за допомогою GPS всіх номерів мобільних телефонів жертв злочину ОСОБА_28 , ОСОБА_26 в інтервал ймовірного часу вбивства 30.11.2011 року з 21.00 години до 22.30 години, даних використання безпосередньо самого мобільного телефону Nokia С3-01 імей НОМЕР_5 ОСОБА_26 , оскільки при огляді місця події був вилучений даний мобільний телефон та сім карта, але відсутній у речових доказах. Зазначена інформація надасть можливість визначити коло осіб, що перебували поряд із жертвами злочину та місцем злочину, є можливими сучасниками або свідками вбивства, або особами що мали контакт з даними учасниками. А також щодо клопотання від 28.02.2017 року про витребування та долучення до матеріалів справи відеозапису з камер спостереження ПАТ «Турбоатом», витребувати та долучення до матеріалів справи роздруківки транзакції з «Мегабанку». У клопотанні від 02.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_9 просив доручити органу досудового розслідування, наприклад СУ ГУМВС в Харківській області з`ясувати ким та за яких обставин були завдані тілесні ушкодження (забій, садно, перелам) зазначені в висновках судмедекспертиз.

Вирішуючи питання за заявленими клопотаннями, судом враховується наступне. В провадженні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000531 за заявою ОСОБА_9 щодо дій ОСОБА_7 , передбачені ч.1 ст.263 КК України, які були виявлені в ході розгляду справи №0000018, підозра нікому не повідомлялась. В провадженні слідчого з ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_71 перебуває кримінальне провадження №0000546 від 16.10.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.265, ч.1 ст.366 КК України щодо незаконних дій працівників правоохоронних органів. В рамках провадження №0000469 проводиться досудове розслідування щодо незаконності дії захисника ОСОБА_72 .. В рамках кримінального провадження №0002108 встановлюються обставини зникнення речових доказів мобільних телефонів. Даних про оголошення підозри в рамках проваджень немає. Відповідно до вимог ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. При розгляду клопотань судом застосовуються вимоги процесуальних законів 1960 року та 2012 року, з урахуванням вимог Перехідних положень КПК, 2012 року.

Так, судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення. При цьому, суд не має права з`ясовувати обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення особами, які не є обвинуваченими у конкретному кримінальному провадженні та встановлює обставини, визначені ст.91 КПК України. Відповідні обставини суд встановлює в порядку визначеному процесуальним законом щодо підстав та порядку вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, допиту потерпілих, свідків, понятих, призначення, проведення експертиз та виклику експертів, надання доручень слідчим органам. Враховуючі зміст та підстави клопотаннь про витребування результатів розгляду кримінальних проваджень, суд вважає, з урахуванням вимог ст.91 КПК України, що обставини, які є предметом дослідження в рамках порушених кримінальних проваджень не підлягають встановленню в рамках даного провадження, оцінка доводам в частині недопустимості доказів, що були отримані під час проведення досудового слідства слідчим ОСОБА_30 за участю адвоката ОСОБА_73 , до вступу адвоката Мальцева, буде надаватись судом при прийнятті остаточного рішення. Так само в рамках інших проваджень будуть досліджуватись питання наявності чи відсутності складу злочину в діях ОСОБА_74 , та питання про зникнення речових доказів мобільних телефонів. Що стосується витребування інформації у операторів мобільного зв`язку суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.223, ст.333 КПК України, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд вправі доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку наявних доказів у даному кримінальному провадженні. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Відповідно до вимог п. 5 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів. Тобто, питання витребування доказів врегульовано вимогами глави 15 КПК України шляхом звернення до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до документів. Відповідно до вимог ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні повинно бути зазначено короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. Відповідно до вимог ч.5 ст.163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Тобто, при подачі відповідного клопотання обвинуваченим ОСОБА_9 не доведено достатніх підстав вважати, що документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Окрім того, слід зазначити, що в ході проведення досудового розслідування було отримано та долучено до провадження інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг мобільних телефонів НОМЕР_6 телефон ОСОБА_7 , НОМЕР_1 телефон ОСОБА_28 , за період з 29.11.2011 року по 03.12.2011 року від ТОВ «Астеліт», інформацію про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг мобільних телефонів НОМЕР_7 телефон ОСОБА_9 , НОМЕР_8 телефон ОСОБА_28 , за період з 29.11.2011 року по 03.12.2011 року від ТОВ «Астеліт», (том 6). Саме на зазначену інформацію посилається обвинувачений ОСОБА_9 , як на наявність у нього алібі.

Також суд звертає увагу на те, що встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу є негласною слідчою (розшуковою) дією, відповідно до вимог ст.268 КПК України, яка полягає в застосуванні технічних засобів для локалізації місцезнаходження радіоелектронного засобу, у тому числі мобільного терміналу систем зв`язку, та інших радіовипромінювальних пристроїв, активованих у мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку, без розкриття змісту повідомлень, що передаються, якщо в результаті його проведення можна встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Порядок установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу визначений статтями 246, 248-250 цього Кодексу, та проводиться на підставі ухвали слідчого судді. А згідно з вимогами ст. 247 КПК України розгляд клопотань, щодо негласних слідчих (розшукових) дій, який віднесений до повноважень слідчого судді, здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею апеляційного суду. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягають. За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 від 25.07.2016 року визначено про необхідність доручення органу досудового слідства (наприклад СУ ГУНП в Харківській області) складання схематичного відображення: а)положення тіл потерпілих та знайдених доказів, з прив`язкою до місцевості, на підставі протоколу огляду місця злочину від 30.11.2011 року; б) положення обвинуваченого, потерпілих та напрямок пострілів, відштовхуючись від протоколу відтворення від 12.12.2011 року, оскільки слідчими ОСОБА_42 , ОСОБА_30 , ОСОБА_75 такого схематичного відображення розташування потерпілих, доказів, що були знайдені на місці огляду складено не було, чим допущено неповноту, суд зазначає на наступне. Відповідно до вимог ст.103 КПК України, 2012 року визначено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі, на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії. Вимоги до змісту протоколу визначені ст.104 КПК України, 2012 року, при цьому відповідно до вимог ст.105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Такими додатками можуть бути зокрема фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Аналогічні вимоги були визначені й процесуальним законом, 1960 року. Тобто, складання схеми не є обов`язком слідчого. Як вбачається з досліджених в ході розгляду провадження протоколу огляду місця події, протоколу відтворення обстановки та обставин події такі схеми не складались, але проводилась відео фіксація, огляд відеозаписів цих слідчих дій був проведений в ході розгляду справи. Також до протоколу огляду місця події додано фото таблицю. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для задоволення даного клопотання не вбачається. Окрім цього, слід зазначити, що з моменту події пройшов знаний проміжок часу та схематичне відтворення фактично не є можливим.

За клопотаннями від 11.08.2015 року, 02.09.2015 року, 10.06.2016 року, 16.06.2016 року, 20.04.2017 року, 07.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_9 просив викликати та допитати в якості свідка слідчого Фрунзенського СВ РВВС ХМУ УМВС ОСОБА_37 , слідчого ОСОБА_42 , слідчого Фрунзенського РУВП, яким розслідується провадження №0000531, оперуповноваженого Фрунзенського РВВС л-та міліції ОСОБА_60 , з метою з`ясування дотримання процедури проведення затримання, застосування сили, спецзасобів, зникнення його мобільного телефону, обшуку, огляду місця події. З огляду на обґрунтування підстав для необхідності виклику та допиту в судовому засіданні у якості свідків слідчих та оперативного співробітника, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, оскільки процесуальним законом слідчий наділений правом і обов`язком збирати і представляти суду докази. Слідчий є посадовою особою, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове слідство у кримінальній справі, а відповідний оперативний співробітник виконує доручення слідчого в межах його компетенції відповідно до вимог ст.ст.40, 41 КПК України. Інших повноважень і обов`язків у слідчого, оперативного співробітника в кримінальному процесі немає. Інформація, яка відома слідчому, оперативному співробітнику щодо обставин вчинення злочину отримана ним оперативним шляхом та знайшла своє відображення у прийнятих процесуальних рішеннях. Тому суд вважає, що обґрунтованість висновків слідчого також буде предметом оцінки суду під час прийняття остаточно рішення на предмет їх допустимості та належності. Окрім того, процесуальні питання допиту більшості учасників процесу врегульовані кримінально-процесуальними нормами, але жодна з них не регулює порядок допиту слідчого, що є стороною обвинувачення в силу п.19 ч.1 ст.3 КПК України.

Також обвинуваченим було подано ряд клопотань від 02.09.2015 року, 29.01.2016 року, 10.05.2016 року, 16.06.2016 року, 25.07.2016 року, 23.01.2017 року про визнання недопустимими доказів та неможливості їх використання під час ухвалення остаточного рішення до їх перевірки. А саме, його зізнання, отриманого капітаном ОСОБА_30 , протоколу обшуку на роботі, протоколу обшуку за місцем його проживання, протоколу його допиту 02.12.2011 року, що був проведений капітаном ОСОБА_30 , акту вилучення зброї від 01.12.2011 року, протоколу відтворення від 12.12.2011 року, відеозапису з камери спостереження в комп`ютерному клубі. Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Вимогами ст.86 КПК України визначено умови визнання доказу допустимим. Відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а відповідно до вимог ч.2 даної статті у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Підстав для визнання доказів недопустимими на даному етапі судового розгляду, суд не вбачає. Доводи обвинуваченого та його захисника щодо недопустимості наведених в клопотання доказів, будуть враховуватись під час прийняття остаточного рішення в сукупності зі всіма дослідженими доказами з урахуванням вимог п.8 розділу XІ Перехідні Положення та норм діючого КПК України, 2012 року. За клопотаннями від 02.09.2015 року, 10.06.2016 року, 15.11.2017 року, 16.06.2016 року, 20.04.2017 року обвинувачений ОСОБА_9 просив викликати та допитати в судовому засіданні у якості свідків понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_43 , ОСОБА_46 , ОСОБА_76 , ОСОБА_51 , ОСОБА_77 , ОСОБА_53 , ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , які приймали участь під час проведення слідчих дій обшуку, огляду місця події, акту вилучення зброї, огляду та в подальшому ексгумації та огляду трупу, у якості понятих, оскільки їх допит є необхідним для вирішення питання про дотримання процедури проведення відповідних слідчих дій, та як наслідок про допустимість доказів. Відповідно до вимог ч.7 ст.223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, огляду особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Відповідно до вимог ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Відповідно до вимог ч.1 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. За ч.5 даної статті особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. А ч.6 визначено, що висновок або думка особи, яка дає показання, можуть визнаватися судом доказом, лише якщо такий висновок або думка корисні для ясного розуміння показань (їх частини) і ґрунтуються на спеціальних знаннях в розумінні статті 101 цього Кодексу. Як зазначив в своїх клопотаннях обвинувачений ОСОБА_9 допит у якості свідків понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_43 , ОСОБА_46 , ОСОБА_76 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , є необхідним з метою з`ясування обставин правомірності проведення слідчої дії.

В рамках провадження не ставилось під сумнів проведення таких слідчих дій, як обшук, огляд місця події, ексгумація та огляд трупу. Обвинуваченим лише зазначалось на певні обставини, з яких відповідний протокол, акт, яким зафіксовано проведення слідчої дії, є недопустимим доказом, про що заявлено окреме клопотання. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для виклику та допиту у якості свідків понятих немає. Окрім того, в матеріалах провадження наявні дані про смерть одного з понятих ОСОБА_78 .. За клопотанням від 10.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 просив викликати та допитати лікарів, що приймали участь в ексгумації трупу ОСОБА_26 , оскільки її наслідки сумнівні та суперечать ряду інших обставин справи. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки обвинуваченим не наведено в клопотанні в якому процесуальному статусі є необхідним викликати лікарів, не конкретизовано кого саме, а також не наведено обґрунтованих підстав для такого виклику, безпосередньо факт проведення ексгумації трупу, проведення огляду трупу учасниками провадження не заперечувався. У клопотанні від 10.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 просив повторно допитати в суді ОСОБА_27 , але у якості свідка, покази якої узгоджуються з заявами сторони захисту про чисельні порушення та навіть посадові злочини з боку працівників міліції, що проводили розслідування справи. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки в рамках провадження визначено процесуальний статус ОСОБА_27 у якості потерпілої. Відповідно до вимог процесуального закону потерпіла має певні права та обов`язки та під час її допиту попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_27 не допитувалась в рамках провадження, як свідок, а також процесуальним законом не передбачено можливості допиту потерпілої у якості свідка.

У клопотанні від 10.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 просив про повторний допит потерпілих ОСОБА_27 , подружжя ОСОБА_49 , їх старшого сина, з метою з`ясування наявності тілесних ушкоджень та забоїв. Відповідно до вимог ч.13 ст.352, ч.2 ст.353 КПК України визначено, що свідок, потерпілий можуть бути допитані повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за їх клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок, потерпілий можуть надати показання стосовно обставин, щодо яких вони не допитувались. Оскільки в ході розгляду справи були допитані потерпілі, свідок ОСОБА_13 , надавали показання щодо обставин провадження, в тому числі щодо їх обізнаності про відсутність тілесних ушкоджень, сторони провадження не були позбавленні можливості реалізувати своє право задавати запитання, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

У клопотанні від 29.01.2016 року обвинувачений ОСОБА_9 просив про витребування з 2-міської лікарні реанімаційного відділення, де він був затриманий 02.12.2011 року результатів аналізів крови, яка була взята у нього при надходженні до лікарні та анамнез, з метою підтвердження чи спростування наявності в крові ознак канабінолу, оскільки зазначена інформація свідчить про наявність чи відсутність підстав про обґрунтованість його обвинувачення за даною статтею. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки фактичні обставини, які на думку сторони захисту підлягають підтвердженню чи спростуванню, жодним чином не впливають на обґрунтованість чи не обґрунтованість пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України.

У клопотанні від 30.03.3016 року обвинувачений ОСОБА_9 просив про заслуховування в суді звукозапису допиту свідка ОСОБА_79 та просив вважати покази свідка рівнозначними отриманим безпосередньо, оскільки свідок ОСОБА_79 помер, а його покази мають суттєве значення у справі, та оскільки він надавав покази в ході судового розгляду справи Фрунзенським районним судом м.Харкова 02.10.2014 року, всі учасники процесу не були позбавлені можливості ставити запитання. Не прослуховування звукозапису з допитом свідка порушує вимоги ст.42 КПК України в частині реалізації права на захист. Вирішуючи дане клопотання суд виходить з наступного. В ході розгляду справи Орджонікідзевським районним судом м.Харкова викликався для допиту свідок ОСОБА_80 .. Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про смерть ОСОБА_79 помер. Тобто, суд позбавлений можливості провести безпосередній допит. Обвинувачений ОСОБА_9 посилається на те, що зазначений свідок був присутній безпосередньо на місці вбивства та надавав пояснення з приводу обставин огляду місця події. Також судом встановлено, що в ході розгляду провадження у Фрунзенському районному суді м.Харкова 02.10.2014 року складом колегії було допитано у якості свідка ОСОБА_79 , при цьому було встановлено його особу, приведено його до присяги, попереджено про кримінальну відповідальність та сторони провадження мали можливість проведення прямого та перехресного допиту. Оцінка наданим показанням свідка в будь-якому судовому рішення не надавалась, оскільки такого рішення Фрунзенським районним судом не приймалось та у зв`язку із неможливістю створення колегії справу було передано для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова. Відповідно до вимог ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, процесуальним законом не врегульовано питання щодо використання показів свідка, з дотриманням принципу безпосередності у разі його смерті на момент розгляду справи в суді. Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, в тому числі верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність. Враховуючі зазначені обставини, суд вважає за можливе, з метою реалізації права на захист, задовольнити клопотання та прослухати судовому засіданні показання свідка ОСОБА_79 та надати їм оцінку при прийнятті рішення. Вирішуючи клопотання про необхідність призначення в рамках провадження експертиз, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Відповідно до вимог ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. У клопотанні від 25.07.2016 року зазначено на необхідність доручення органу досудового слідства або відповідному експертному закладу проведення комплексної судово-криміналістичної та трасологічної експертизи, на підставі акта від 30.11.2011 року та від 12.12.2011 року, поставити запитання про можливість проведення пострілів в описаний спосіб та у вірогідному положенні стріляючих. У клопотанні від 23.01.2017 року зазначено на необхідність проведення експертизи відеозапису на предмет чи вносились у відеозапис зміни після його проведення, чи проводився монтаж, чи відповідає час та дата, зазначені на таймері на самому відеозапису, реальній даті та часу, чи можливо встановити час та обставини зняття відеозапису з приладу, що проводив фіксацію, чи дозволяє якість відеозапису судити про наявність на ній фігуранті справи та їх діях. У клопотанні від 02.11.2017 року зазначено на необхідність проведення криміналістичної (відео технічної) експертизи відеозапису з комп`ютерного клубу з метою з`ясування питань чи є наданий відеозапис оригіналом чи копією?, використовувався для запису новий диск чи бувший в використанні, чи всі фрагменти наданого відеозапису виконані одним і тим же відео записуючим апаратом (камерою відеоспостереження), за допомогою якого відео записуючого апарату проводився даний відеозапис, чи мали місце судячи по відеозапису якісь несправності в апаратурі що застосовувалась, якщо так, то які, чи складали єдине ціле окремі фрагменти відеозапису раніше, чи містить відеозапис безперервність або здійснювалась з зупинками, чи маються ознаки монтажу, чи наявні ознаки механічного, електронного монтажу відеозапису, чи вибіркової фіксації накладання записів, переривання записів, прибирання частини відеозапису. У клопотанні від 28.02.2017 року зазначено на необхідність призначення та доручити проведення експертизи, а саме хронометражу подій злочину, з метою встановлення чи можливо за вказаний час з 21.08 по 21.54 провести всі інкриміновані дії пересуваючись пішки пройти вказану відстань. У клопотанні від 19.10.2017 року зазначено на необхідність призначення у справі експертизи хімічного аналізу та хімічного складу (хімічних елементів) пороху виявленого на одязі потерпілих, оскільки було виявлено відмінність пороху на одязі потерпілих, але експертиза не проводилась. У клопотанні від 04.12.2017 року визначено вимоги про призначення у справі комплексної судово-медичної та судово-балістичної експертизи, проведення якої доручити ХНДІСЕ ім.проф.Бокаріуса, із залученням до її проведення балістів, експертів-криміналістів, судових медиків. Визначено перелік питань. Відповідно до вимог п.1, 2, 5 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання . Відповідно до вимог ч.2 даної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. В ході проведення досудового слідства після порушення кримінальної справи, в порядку передбаченому вимогами КПК, 1960 року, в ході проведення додаткового розслідування, в порядку передбаченому КПК, 2012 року, було проведено ряд експертиз, в тому числі, судово-медичні експертизи, судово-хімічні експертизи, медико-криміналістичні експертизи, судово-балістичні експертизи, судово-імунологічні експертизи, судово-дактілоскопічна експертиза, судово-цитологічна експертиза, металознавча експертиза, предметом дослідження в рамках яких були питання наявності тілесних ушкоджень, механізму їх завдання, локалізації, ступеню тяжкості, причини смерті, місця смерті, напрямки ранового каналу, кількість пострілів, послідовність, зміна положення під час завдання пошкоджень, вид зброї, спосіб її виготовлення, відповідність показів обвинуваченого ОСОБА_9 наданих ним під час відтворення обстановки та обставин події, наявність слідів пороху на одязі загиблих, речах обвинуваченого, виявлення групової та родової належності вилучених кульок, дослідження вилучених наркотичних речовин (том 3, 6).

Питання, які означені обвинуваченим в клопотаннях для проведення експертиз були предметом дослідження, будь-яких доводів щодо необхідності проведення повторних експертиз в клопотаннях не наведено. Окрім того, що стосується клопотання проведення експертизи відеозапису з камер відеоспостереження на предмет переривання запису, встановлення чи відсутності даних монтажу тощо, слід зазначити наступне. В ході розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що даний відеозапис дійсно був вилучений в комп`ютерному клубі з камери відеоспостереження, та фіксування подій відбувалось виключно в період руху, тому даний відеозапис містить лише фрагменти подій. Враховуючи наведене, а також враховуючи вимоги ст.337 КПК України, суд вважає, що клопотання про призначення експертиз задоволенню не підлягають. Також, слід зазначити, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

За клопотаннями від 11.08.2015 року, 02.09.2015 року, 10.06.2016 року, 07.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_9 просив викликати та допитати в якості свідка експерта ОСОБА_29 , яким проводилась судово-балістична експертиза №3 від 11.01.2012 року, в якості свідка експерта ОСОБА_36 , якою було складено висновок №2388 від 23.12.2011 року, викликати в судове засідання будь-якого експерта з питань мобільного зв`язку, в якості свідка лікаря-психіатра ОСОБА_69 , лікаря-психолога ОСОБА_70 ..

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань, а відповідно до вимог п.1 ч.5 даної статті експерт зобов`язаний особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його. Тобто, особа, якій було доручено проведення певного дослідження в рамках провадження може бути викликана до суду, саме у якості експерта та не є свідком в розумінні процесуального закону, тому доводи про необхідність виклику та допиту в судовому засіданні у якості свідків експертів ОСОБА_29 та ОСОБА_81 не відповідають встановленому процесуальному статусу зазначених осіб в рамках провадження, а тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Відповідно до вимог ч.1, 3, 7 ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. З урахуванням наведеного, клопотання в частині виклику в судове засідання будь-якого експерта з питань мобільного зв`язку не підлягає задоволенню, в рамках провадження експертиз з цього питання не проводилось, та клопотання і цій частині не конкретизовано.

В рамках досудового розслідування та судового розгляду у справі було призначено та проведено ряд експертиз, в тому числі судово-психіатричну амбулаторну експертизу, додаткову судово-психіатричну експертизу та судово-психологічну експертизу. Предметом дослідження в рамках психіатричної експертизи був психічних стан обвинуваченого ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованих злочинів та на момент розгляду справи. При цьому, на проведенні додаткової експертизи наполягав саме обвинувачений та його захисники. Предметом дослідження судово-психологічної експертизи у справі був процес відтворення обвинуваченим ОСОБА_9 обстановки та обставин події від 12.12.2011 року за матеріалами відеозапису. Перед початком проведення досліджень судові експерти психіатр, психолог попереджались про кримінальну відповідальність, дослідження ними проводилось в рамках питань означених в постанові слідчого та ухвалах суду. Посилання обвинуваченого на те, що експерти повинні надати суду пояснення з приводу роз`яснення мотиву злочину, суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з висновків судово-психіатричних експертиз, судово-психологічної експертизи відповіді на питання означені в ухвалах суду та постанові слідчого надані в повному обсязі, в межах повноважень експертів, будь-яких доводів щодо необхідності саме роз`яснення цих висновків, не наведено суперечностей у резолютивній частині чи не узгоджень з описовою частиною висновків, а тому суд вважає, що підстав для задоволення клопотання про виклик експертів психіатра та психолога не вбачається.

Що стосується клопотання обвинуваченого від 11.05.2017 року про незаконність його утримання під вартою без відповідного рішення суду після повернення справи для проведення досудового розслідування, слід зазначити наступне. З 20.11.2012 року було введено в дію новий Кримінальний процесуальний кодекс України, відповідно до п.9 розділу XІ Перехідні Положення запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з досліджених в ході судового розгляду документів обвинувачений ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст.115 КПК України, 1960 року, 02.12.2011 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому був обраний ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.12.2011 року, відповідно до вимог ст.155 КПК України, 1960 року. Відповідно до вимог ч.1 статті 156 КПК України, 1960 року, визначено, що строк тримання під вартою не повинен тривати під час досудового розслідування більше двох місяців. 02.03.2012 року заступником прокурора Харківської області затверджено обвинувальний акт на направлено справу до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Порядок продовження строк тримання під вартою визначений ч.2 статті 156 КПК України, 1960 року. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання. Строки тримання під вартою під час досудового слідства закінчуються в день надходження справи до суду. При поверненні судом справи прокуророві на додаткове розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою обчислюється з моменту надходження справи прокурору і не може перевищувати двох місяців. Подальше продовження зазначеного строку проводиться з урахуванням часу перебування обвинуваченого під вартою до направлення справи до суду в порядку і в межах, встановлених частиною другою цієї статті. У разі закінчення строку тримання під вартою як запобіжного заходу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, якщо цей строк не продовжено у встановленому цим Кодексом порядку, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов`язаний негайно звільнити особу з-під варти. Відповідно до ухвали колегії суддів Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.09.2013 року справу, розгляд якої відбувався відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України, 1960 року, було повернено прокурору для проведення досудового розслідування, запобіжний захід обвинуваченому залишений без змін у вигляді тримання під вартою. Ухвала була предметом оскарження в апеляційному порядку та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10.12.2013 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін. 30.12.2013 року справу направлено до прокуратури Харківської області, 10.01.2014 року справу направлено до СУ ГУМВС України в Харківській області, яке отримано 11.01.2014 року та справу прийнято слідчим Висоцьким для проведення додаткового розслідування. Відповідно до вимог п.12 розділу XІ Перехідні Положення розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. Слідчим внесено дані за справою до ЄРДР, розпочато досудове розслідування. Постановою заступника прокурора Харківської області від 28.01.2014 року строк досудового розслідування продовжений до п`яти місяців до 17.03.2014 року. 07.02.2014 року за клопотанням слідчого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова строк тримання під вартою був продовжений в межах строку досудового розслідування на строк до 17.03.2014 року, тобто питання продовження процесуального строку тримання під вартою було вирішено у встановлений двомісячний термін з моменту надходження справи до прокуратури. Враховуючи наведене, суд вважає, що визначений процесуальний порядок продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після повернення справи для проведення досудового розслідування порушений не був. А тому, клопотання в цій частині не підлягає задоволенню. Що стосується клопотання від 27.05.2017 року в частині посилання обвинуваченого на необґрунтованість кваліфікації його дій за ст.115 ч.2 КК України, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_26 настала в ніч з 31.12.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спливом місяця після події, тобто має місце завдання смерті потерпілому ОСОБА_33 та завдання тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть, за ч.2 ст.121 КК України та потерпілий ОСОБА_26 помер не від поранень, а від наслідків, які не можливо було передбачати, а тому не може йти мова про наявність умислу на вбивство, а лише свідчить про те, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Саме стороні обвинувачення належить право змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. Суд, відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до вимог п.1, 2, 3 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення. Тобто, доводи обвинуваченого щодо його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, кваліфікації, допустимості доказів, будуть судом враховані під час ухвалення вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 155, 156 КПК України, 1960 року, ст.ст.1, 3, 7, 9, 23, 40, 41, 17, 42, 65, 69, 84, 86, 89, 91, 95, 101, 103-105, 131, 160, 163, 223, 242, 246-250, 268, 332, 333, 337, 352, 353, 356, 368, п.8, 9, 11, 12 розділу XІ Перехідні Положення КПК України, 2012 року, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого в частині прослуховування звукозапису допиту свідка ОСОБА_82 Фрунзенським районним судом м.Харкова задовольнити. Відтворити в судовому засіданні звукозапис судового засідання від 02.10.2014 року Фрунзенського районного суду м.Харкова в частині допиту свідка ОСОБА_83 (журнал судового засідання - том 8 а.с.221-226).

В задоволенні інших клопотань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_84
ОСОБА_3