Дата документу Справа № 330/1225/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1225/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/259/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Косих Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Лиманське Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, засуджено за ч.1 ст.249 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.96-2 КК України у власність держави вилучено підйомні пастки висотою 60 см, шириною 30 см, вічко 12 мм, мононитку 2 шт., пристрій для траління «кішка» - 1шт., рибу бичок у кількості 321 шт. вагою 25 кг.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рахунок відшкодування завданої злочином шкоди 10 914 грн. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених, просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання, кожному окремо, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1700 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що призначення обвинуваченим покарання у виді штрафу у твердій грошовій формі без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суперечить положенням ч.2 ст.53 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони 06 червня 2017 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи за попередньою змовою між собою, керуючись корисливими мотивами, знаходячись в акваторії Азовського моря в районі бази відпочину «Донець» на косі Федотова в смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області, не маючи ніяких дозвільних документів, за допомогою раніше установлених ними заборонених знарядь лову - двох під`ємних пасток, здійснили незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме: 321 екземпляра риби «Бичок», вартість якого становить 34 гривні за один екземпляр, внаслідок чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли рибному господарству України істотну шкоду на загальну суму 10914 гривень.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, є обґрунтованими, та ніким з учасників провадження не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнали себе винними, дали показання по суті пред`явленого їм обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, яким заподіяно істотної шкоди.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

При призначенні покарання суд дотримався вимог ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, ряд обставин, що пом`якшують покарання. Обставин, що його обтяжують, судом не встановлено. Суд дійшов правильного висновку про можливість призначення обвинуваченим покарання у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.249 КК України.

Разом з цим, відповідно до вимог ст.ст.408,409 КПК України, вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні через наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

За змістом частини 2 цієї статті, розмір штрафу повинен визначатися у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч.1 ст.249 КК України розмір штрафу також визначається у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Натомість, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягає застосуванню та призначив покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді штрафу без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на що обґрунтовано вказав прокурор в апеляційній скарзі.

Що стосується фактично призначеного судом покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то воно відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових правопорушень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.249 КК України, в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одній тисячі семистам) грн.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4