Справа №295/2419/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого - судді……. ОСОБА_1 ,

секретаря.......................... ОСОБА_2 ,
з участю

прокурора......................... ОСОБА_3 ,

захисника………………... ОСОБА_4 ,

обвинуваченого................. ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу у кримінальному провадженні № 0000043 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заможне Житомирського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, обіймаючи посаду водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , 5 травня 2017 року, о 8 годині, в порушення ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу та маючи реальну можливість для цього, незаконно припинив виконувати свій обов`язок з проходження військової служби відповідно до вимог контракту, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, до 10 години 14 лютого 2018 року, коли повернувся до військової частини НОМЕР_1 та продовжив проходження військової служби.

Діями, які виразилися в нез`явленні військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчиненими в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом надійшла скріплена підписами угода про визнання винуватості від 23 лютого 2018 року, укладена у м. Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щирого каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, при відсутності обставин, які обтяжують покарання, погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді арешту на строк п`ять місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор та захисник просили затвердити угоду, оскільки при її укладенні дотримано вимог закону.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 лютого 2018 року, укладену у м.Житомирі між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців із відбуванням призначеного покарання на гауптвахті.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1