Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/682/17
Номер провадження: 1-кп/511/114/17
19.09.2017 року Роздільнянський районий суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину передбаченого за ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на розгляді перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000052 від 16.01.2016 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , в у судовому засіданні заявив клопотання, в якому вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується, а до теперішнього часу справу судом не розглянуто, виникла необхідність в продовженні строку тримання його під вартою за ухвалою суду, згідно чинного законодавства. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину в період іспитового терміну, не має стійких соціальних зв`язків (роботи та сім`ї),, тому є всі підстави вважати, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не відпали, а саме: може незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений просили в клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити, оскільки вважали, що підстави для його застосування відсутні, змінити запобіжний захід, обвинувачений має соціальні зв`язки, є цивільна дружина та діти, він має постійне місце мешкання, просили обрати обвинуваченому домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З наданих до суду обвинувального акту та додатків до нього вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи на іспитовому терміні, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в стані алкогольного сп`ніння, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, окрім того порушив встановлені відносно нього обмеження умови домашнього арешту, покладені на нього ухвалою суду та без дозволу слідчого та прокурора покинув місце проживання та виїхав у невідомому напрямку, перебував у розшуку, свою провину в його скоєнному не визнає. Це та інші обставини, встановлені судом, свідчать про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може порушувати покладені на нього законом процесуальні обов`язки, впливати на свідків та потерпілого, які судом ще не допитані, а також вчинити інші злочини, так як раніше був судимий. Крім того, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що він може переховуватись від суду з метою уникнути покарання.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає доводи захисту необгрунтованими та такими, що на увагу не заслуговують.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Таким чином, суд вважає, що передбачені ст.177 КПК України ризики не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, негативно вплинути на інших учасників кримінального провадження, свідків та потерпілого, вчинити інші злочини.

Виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 317, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України - у вигляді утримання під вартою в Одеській установі виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 строком на 60 діб, тобто до 18.11.2017 року (включно).

Копію ухвали направити в в Одеську установу виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21- для виконання.

Прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає
Головуючий суддя: ОСОБА_1