Справа № 372/2817/17
Провадження 1-кс-42/18
ухвала
Іменем України
25 січня 2018 року м.Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду суду із клопотанням, в якому посилаючись на необґрунтованість накладення арешту на майно, минування потреби у подальшому існуванні арешту просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 21 вересня 2017 року арешт майна не рухомого майна, а саме на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі державного акту на право постійного користування, оскільки ОСОБА_6 за якою відповідно рішення суду визнано право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), який розташований в межах земельних ділянок на які накладено арешт не в змозі в повній мірі реалізувати своє право власності та оформити відповідну земельну ділянку.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подане клопотання та просить його задовольнити з підстав викладених у клопотанні, вказавши що на даний час існують рішення суду що набрало законної сили, тому арешт накладено безпідставно.
Представник ОСОБА_3 підтримав клопотання подане своїм довірителем та просить його задовольнити. Крім того вказав, що їм не відомо в провадженні якого органу знаходиться кримінальне провадження в межах якого накладено арешт на земельні ділянки.
Представник ПАТ «Обухівське Школьна К.В. подала до суду заперечення проти клопотання, яке підтримала в судовому засіданні, та вказала, що ОСОБА_6 не є власницею земельних ділянок на які накладено арешт в межах кримінального провадження, що в даний час розслідується Головним слідчим управлінням ГУ НП в Київській області. Крім того зауважила, що скаржник не є стороною кримінального провадження , тому не вправі звертатися до суду з даним клопотанням.
Представник Головного слідчого управління ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явися направивши до суду лист в якому просить відмовити в задоволенні даного клопотання , оскільки арешт накладено на земельні ділянки, що перебувають у державній власності, тому ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 не має права подавати клопотання про скасування арешту майна, оскільки вони не є, на власником, на володільцем, на іншою за сторін кримінального провадження
При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих слідчому судді матеріалів та пояснень учасників процесу вбачається, що слідчим управлінням Головного управління НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001223, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 356, ч.1 ст.358, ч,1 ст.364 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2017 по справі №372/2817/17 в рамках кримінального провадження №0001424 від 09.09.2017 постановлено ухвалу про арешт майна, відповідно до якої частково задоволено клопотання т.в.о. начальника СВ Обухівського ВП ГУНП в Київській області про арешт майна, накладено арешт на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р. виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р. виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р. виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський та заборонено користуватися земельними ділянками будь-кому, окрім Публічного акціонерного товариства «Обухівське» ().

Відповідно до ухвали слідчого судді від 26.09.2017, в рамках цієї ж судової справи постановлено ухвалу про виправлення описки, та викладено зміст резолютивної частини ухвали про арешт майна у такій редакції: «Накласти арешт на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 року виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р. виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 року виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату «Обухівський».

Таким чином в рамках кримінального провадження №0001424 від 09.09.2017 року застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В подальшому 11.10.2017 року відповідно до витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальні провадження №0001223 від 02.09.2016, №0001407 від 05.10.2016, №0000644 від 08.04.2017, №0001424 від 09.09.2017 передані за підслідністю до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області.

Доводи клопотання та твердження представників про необґрунтованість накладення арешту на вказане майно не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та суперечать чинним судовим рішенням з цього питання.

Доводи клопотання про те, що земельна ділянка на яку накладено арешт належіть особі в інтересах якої виступає заявник та його представник не відповідають дійсності, оскільки відповідно ухвали слідчого судді земельні ділянки на які накладено арешт перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.2 п.п.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що продовжують існувати обґрунтовані ризики того, що в подальшому земельні ділянки на які накладено арешт, при його скасуванні може бути змінений власник, а також можуть бути відчужені, з метою перешкоджання проведенню досудового розслідування.

Крім того, з пояснень учасників процесу вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню триває.

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Накладення арешту на спірне майно здійснено з дотриманням положень ст.ст. 170-173 КПК України.

Крім того, з наданих матеріалів убачається, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів встановити їх достатність для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

В межах цього судового розгляду не було доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Таким чином, на час вирішення клопотання досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на рухоме майно, не завершено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, кримінальне провадження триває, тому потреба у такому арешті не відпала.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з майна відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1