Справа № 372/2887/17
Провадження № 1-кп-38/18
В И Р О К
іменем України
13 лютого 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0001353 від 17.08.2017 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Халеп`я, Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останнього разу 18.12.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 26.05.2017 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив повторно, умисний злочини проти власності за наступних обставин, так 16.08.2017 року близько 15 години 00 хвилин перебуваючи біля домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та бажаючи того, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через хвіртку проник до території домоволодіння, зайшов до будинку та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу у веранді будинку незаконно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12-4/1052 від 31.08.2017, складає 303 грн. 33 коп., мобільний телефон марки «Samsung», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12-4/1052 від 31.08.2017, складає 236 грн. 67 коп., які належать ОСОБА_5 , проте, з причин, що не залежали від його волі, не зміг виконати всі дії щодо розпорядження викраденим майном, оскільки ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції неподалік вищевказаного будинку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що він в серпні місяці 2017 року зайшов на подвір`я до будинку по АДРЕСА_1 щоб попити води. Побавчивши що на подвір`ї нікого не має викрав з веранди два телефони марки «Samsung», але невдовзі його затримали працівниками поліції. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, обіцяє стати на шлях виправлення.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, та подав заяву про розгляд справи у його відсутність за станом здоров`я, також в своїй заяві потерпілий зазначив, що претензій до обвинуваченого він не має оскільки викрадені речі були йому повернуті.

Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Судом не встановлено обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , пом`якшуючу обставину покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Обухівський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Речові докази по справі: СD-диски долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при справі, мобільні телефони марки Самсунг, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Витрати за проведення судової експертизи в сумі 395 грн. 48 коп., стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :