Справа № 442/5358/17
Провадження № 1-кп/442/97/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 з участю обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 0001404 від 18.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, позапартійного, розлученного, що на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.03.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 185 КК України до 90 годин громадських робіт, які відбув 11.07.2016 року.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 протягом дня 03.03.2017 року, маючи умисел на таємне викрадення чудового майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав три секції металевої огорожі розмірами 110 см. на 220 см., вартістю 400 гривень кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1200 гривень.
Крім цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна протягом дня 18.03.2017 року, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав три секції металевої огорожі розмірами 110 см. на 220 см., вартістю 400 гривень кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1200 гривень.
Крім цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна протягом дня 31.03.2017 року, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав три секції металевої огорожі розмірами 110 см. на 220 см., вартістю 400 гривень кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1200 гривень.
Крім цього ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна протягом дня 14.04.2017 року, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 таємно, повторно шляхом вільного доступу викрав три секції металевої огорожі розмірами 110 см. на 220 см., вартістю 400 гривень кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1200 гривень
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, що дійсно протягом березеня місяця 2017 року, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 таємно, повторно шляхом вільного доступу викрадав майно, яке належить ОСОБА_5 . В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, просить його суворо не карати та застосувати Закон України « Про амністію»
Потерпілий у судове засідання не з`явився, подавши суду клопотання з проханням слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, поясненнями та матеріалами, які підтверджує в повному обсязі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як нею, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем свого проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст. 185 КК України, що вище вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, особу винного, що на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання в межах санкції обвинувачення.
Поряд з цим, суд, зважаючи на прийняття Закону України Про амністію у 2016 році (далі Закону), враховуючи письмову заяву обвинуваченого про застосування до нього вимог вищезазначеного Закону, вважає за необхідне, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. в Закону, так як останній не позбавлений батьківських прав, на день набрання чинності цим Законом та має двох неповнолітніх дітей, якім не виповнилося 18 років сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 01.07.2005 року ) та дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 29.11.2011 року ) Обставин які б виключали можливість застосування такого Закону судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1