Справа №127/1832/18
Провадження №1-кс/127/817/18
15 лютого 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Укрлото-Київ» адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_4 звертає увагу на те, що з часу вилучення пройшло більше 7 календарних місяців. З того часу орган досудового розслідування вчиняє бездіяльність і відмовляється повертати вилучене у ТОВ «Укрлото-Київ» майно, оскільки слідчим не було виконано імперативну вимогу норми ст.ст. 169 та 171 КПК. На підставі викладеного просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить скаргу розглянути без його участі. В задоволенні скарги просив відмовити.
Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.08.2017 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні закладу, в якому організовано та надають послуги у сфері грального бізнесу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (власник приміщення ОСОБА_5 ), з метою припинення функціонування грального бізнесу, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речових доказів (об`єктів, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину), а саме: комп`ютерної техніки, в тому числі системних блоків, моніторів, USB накопичувачів, клавіатур, комп`ютерних маніпуляторів, тюнерів, розрахунково-касових терміналів, WiFi роутерів, серверів, камер відеоспостереження, відео ресиверів та реєстраторів, терміналів, детекторів грошових банкнот, документів, якою супроводжувалась діяльність закладу, грошових коштів, іншої техніки, яка має відношення до функціонування грального закладу, а також рекламної продукції на фасаді закладу та в самому його приміщенні (банери, плакати, сітілайти та інші рекламні матеріали, створені з метою залучення уваги громадян до послуг в сфері грального бізнесу, збереження в їх пам`яті назви та логотипів закладу, утримання існуючих та залучення нових клієнтів закладу, які в свою чергу також являються знаряддями вчинення кримінального правопорушення та використовуються при надані незаконних послуг у сфері грального бізнесу, що передбачено ч.1 ст.203-2 КК України), а також інших доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину.
25.08.2017 року на виконання вищезазначеної ухвали слідчим СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області було проведено обшук нежилого приміщення з вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якого було вилучено системні блоки у кількості 4 шт., що підтверджується протоколом обшуку від 25.08.2017 року.
Відповідно до ст. 168 ч. 2 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
На ведене свідчить про те, що вищевказані речі, які були вилученні під час обшуку є тимчасово вилученим майном.
Згідно з абз. 2 ч.5 ст. 171 КПК у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого суді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Однак, навіть при наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.
Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі "Іатрідіс проти Греції" від 25 березня 1999 року). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі "Антріш проти Франції" від 22 вересня 1994 року, "Кушоглу проти Болгарії"від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, враховуючи те, що станом на день розгляду скарги слідчим не було вчинено жодних дій стосовно арешту вилученого під час обшуку майна в строки передбачені КПК України та не призначено жодної експертизи щодо вилученого майна, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд -
Скаргу представника ТОВ «Укрлото-Київ» адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя