Провадження № 1-м/582/1/18
Справа № 582/35/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року Недригайлівский районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів клопотання Міністерства юстиції України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Недригайлів Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

щодо приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2018 року Міністерство юстиції України звернулось до Недригайлівського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.

У клопотанні зазначено, що 21 листопада 2017 року наказом № 3694/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 14 червня 2017 року за № 06-69601/17. За таких обставин, у клопотанні ініціюється питання про визначення норм (статтей, частин статтей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання, оскільки є всі правові підстави для цього.

Представник Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, у клопотанні просив здійснювати його розгляд за відсутності представника.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо розгляду клопотання за відсутності представника Міністерства юстиції України та просила задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України призначеного ОСОБА_4 вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року покарання у виді 7 років позбавлення волі, за скоєння злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, пунктом «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин.

У клопотанні зазначено, що 21 листопада 2017 року наказом № 3694/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого за вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Недригайлів Сумської області, та мешканця АДРЕСА_1 .

Із матеріалів, наданих суду, вбачається, що за вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Недригайлів Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без штрафу без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, пунктом «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації. Строк відбування покарання рахується з 04 жовтня 2016 року. ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання час його тримання під вартою з 27 серпня 2015 року до 03 жовтня 2016 року. Вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року набрав законної сили 24 листопада 2016 року (ухвала апеляційного суду від 24.11.2016), що також підтверджується випискою з Кримінально-Процесуального Кодексу Російської Федерації, ст. 390, щодо вступу вироку в законну силу і звернення його до виконання (в редакції Федерального закону від 29.12.2010 № 433-ФЗ) і листом Міністерства юстиції Російської Федерації, в якому зазначено про дату набрання вироком законної сили (а.с. 29 -31, 39, 40).

Міністерством юстиції України питання про передачу громадянина України ОСОБА_4 , засудженого вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля від 04.10.2016, для відбування покарання в Україні погоджено з Міністерством юстиції Російської Федерації.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Як вбачається з клопотання та додатків до нього ОСОБА_4 є громадянином України та останнім місцем його реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 (а.с.41).

Згідно із заявою ОСОБА_4 він має бажання невідбутий строк покарання відбувати на території України (а.с.35).

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 2 м. Рибінська Ярославльської області», станом на 03 квітня 2017 року: відбута частина покарання становить 1 рік 7 місяців 6 днів позбавлення волі; невідбута частина покарання становить - 5 років 4 місяці 23 дні позбавлення волі (а.с.36).

Відповідно до характеристики, виданої ФКУ «Виправна колонія № 2 м. Рибінська Ярославльської області», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без штрафу без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, пунктом «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального Кодексу Російської Федерації (а.с.37).

Здійснюючи процедуру приведення вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Відповідно ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Положеннями ч. ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 30 п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу РФ, так як він вчинив замах на незаконний збут наркотичних засобів, скоєний у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, який був недоведений до кінця з причин, що не залежали від нього, що відповідає ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України незакінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля РФ у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого та не може бути посилено покарання.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року, покарання за своїм видом і тривалістю є сумісним із законодавством України та співвідноситься із заходами примусу, передбаченими КК України за вчинення аналогічного винного діяння, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 та визначити, що статті закону Російської Федерації - ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу РФ, за якими ОСОБА_4 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року відповідають КК України - ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 307. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 307 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Штраф, позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, в санкції статті 307 ч. 2 КК України, не передбачені.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04.10.2016 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, слід рахувати з 04 жовтня 2016 року, зарахувавши у строк відбування покарання час утримання його під вартою з 27 серпня 2015 року по 03 жовтня 2016 року включно.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля РФ визначено вид колонії, в якій ОСОБА_4 повинен відбувати покарання, але відповідно до вимог ст. 374 КПК України зазначення виду виправної установи у вироку не передбачається, тому при вирішенні питання про приведення вироку суду, яким засуджено ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, підстави зазначати вид виправної установи відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Російської Федерації, яким він засуджений, набрав законної сили, строк, який має відбувати засуджений, більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, тому маються достатні підстави для продовження виконання вироку на території України, а клопотання Міністерства юстиції України підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст.ст. 6, 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983, ст. ст. 369, 372, 376, 606 -610 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без штрафу без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ.

Визначити, що статті кримінального закону Російської Федерації, за якими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Ярославля Російської Федерації від 04 жовтня 2016 року: ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ відповідають статтям КК України: ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до семи років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04 жовтня 2016 року. Зарахувати у строк відбування покарання час його утримання під вартою з 27 серпня 2015 року по 03 жовтня 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно
Суддя: ОСОБА_1