УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
Під час проведення огляду місця події з ділянки місцевості біля будинку № 4 по бул. Центральному в м. Запоріжжі органом досудового розслідування було виявлено та вилучено ключі 3 шт. та брелок сигналізації від автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; страховий поліс; банківські картки «Приват банк», «Ощадбанк»; автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 7 300 грн.; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Враховуючи те, що в органа досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_4 зберігав в автомобілі «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , майно потерпілого, яке він здобув злочинним шляхом, а саме грошові кошти у сумі 7 300 грн., а також враховуючи, що вказаний автомобіль є засобом злочинної діяльності, а тому на нього необхідно накласти арешт.
Оскільки незастосування арешту на майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий просила накласти арешт на наступне майно: ключі 3 шт. та брелок сигналізації від автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; страховий поліс; банківські картки «Приват банк», «Ощадбанк»; автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 7 300 грн.; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених в ньому.
Власник майна ОСОБА_4 та його представник проти клопотання слідчого заперечували та просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на його необґрунтованість.
Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує його доводи, заслухавши доводи слідчого, думку власника майна та його представника, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
2 грудня 2017 р. о 5:00 год. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Як випливає з повідомлення про підозру від 2 грудня 2017 р., слідчим Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2017 р. ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 4 грудня 2017 р. до 4 лютого 2018 р. включно
Згідно з протоколом огляду місця події від 2 грудня 2017 р. з ділянки місцевості біля будинку № 4 по бул. Центральному в м. Запоріжжі слідчим Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області було виявлено та вилучено, в тому числі: ключі 3 шт. та брелок сигналізації від автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; страховий поліс; банківські картки «Приват банк», «Ощадбанк»; автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 7 300 грн.; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.
За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Оскільки, у вказаному кримінальному провадженні потерпілому була заподіяна шкода, зазначене дає підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, в межах завдання ним шкоди, а саме на грошові кошти у сумі 3 800 грн.
Крім того, відповідні доводи ОСОБА_4 про те, що майно грошові кошти це є тими грошовими коштами, що були викрадені у потерпілого, можуть бути перевірити в процесі досудового розслідування.
В частині вимог клопотання про накладення арешту на інше майно, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити, з тих підстав, що вказане майно не має відношення до даного кримінального провадження, та не є речовими доказами
Так, наполягаючи на клопотанні, слідчий у судовому засіданні зазначила, що вищевказане тимчасово вилучене майно, щодо якого остання просить застосувати арешт, являється засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди злочину, може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і мають значення речових доказів, їх збереження є необхідним для подальшого досудового розслідування.
Дійсно, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Натомість, відповідним рішенням ключі 3 шт. та брелок від сигналізації від автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; страховий поліс; банківські картки «Приват банк», «Ощадбанк»; автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 7 300 грн.; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , органом досудового розслідування у кримінальному провадженні речовими доказами не визнавалися. Їх огляд в порядку ст. 100 КПК України не проводився.
За положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обґрунтовуючи власне клопотання, слідчий зазначила, що ОСОБА_4 зберігав в автомобілі «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , майно потерпілого, яке він здобув злочинним шляхом, а тому на вилучене майно необхідно накласти арешт. Крім того, на думку слідчого вилучене майно зберегло на собі сліди злочину, може бути використане як докази, проте які саме сліди вони зберегли, як саме їх можна використати як докази та чому саме вказане майно являється засобом вчинення злочину, слідчий у клопотанні та під час його розгляду не виклала, докази на підтвердження вказаного вона суду не надала, через що у слідчого судді немає сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені ключі 3 шт. та брелок сигналізації від автомобіля «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; страховий поліс; банківські картки «Приват банк», «Ощадбанк»; автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 7 300 грн.; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є речовими доказами.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 2 грудня 2017 р. з ділянки місцевості біля будинку № 4 по бул. Центральному в м. Запоріжжі, а саме: грошові кошти у сумі 3 800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини клопотання слідчого відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1