Справа № 445/161/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, одруженої, інваліда третьої групи з дитинства, раніше несудимої,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 21.01.2018 року, близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті житлового будинку, де вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейної сварки із своїм чоловіком ОСОБА_6 , з мотивів особистих неприязних відносин, умисно, з метою припинення сварки, шляхом спричинення тілесних ушкоджень своєму чоловікові ОСОБА_6 , взяла у праву руку господарську сокиру , що лежала біля печі у житловій кімнаті та нанесла удар обухом сокири в тім`яну ділянку голови зліва ОСОБА_6 , чим заподіяла рану тім`яної ділянки голови зліва, забій головного мозку легкого ступеня та вдавлений перелом тім`яної кістки склепіння черепа зліва, який згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
31.01.2018 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом скерована до суду.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст.121 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на п`ять років, із звільненням її на підставі ст. 75 КК України, від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При визначенні вказаної міри покарання, сторонами враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризуючі дані обвинуваченої, зокрема, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, та обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Потерпілим ОСОБА_6 надано прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з обвинуваченою про визнання винуватості, що підтверджується його відповідною заявою.
Дана обставина підтверджена ним і в ході підготовчого судового засідання, проти затвердження угоди про визнання винуватості потерпілий не заперечив, вказав, що обвинувачена є його дружиною, на даний час він її пробачив.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч.1 ст.121 КК України, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілого на укладення даної угоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України, обвинуваченій зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, що застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін, долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 314, 373, 374, 472, 475 КПК України, ст. 75, 76, ч. 1 ст. 121 КК України, ст. 165 КВК України, суд, -
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2018 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду 14 лютого 2018 року.
Застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: господарську сокиру із дерев`яною ручкою, вилучену із приміщення коридору, штани жіночі чорного кольору, гольф жіночий рожевого кольору, светр червоного кольору із плямами РБК, сорочку чорного кольору із слідами РБК, штани чорного кольору із ременем, спортивну куртку синього кольору «Reebok» із слідами РБК, що знаходяться на зберіганні у Золочівському ВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ; два марлеві тампони із змивами обох рук ОСОБА_4 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_4 та фрагмент килима із слідами РБК, господарську сокиру із дерев`яною ручкою, вилучену із приміщення житлової кімнати, яка була знаряддям вчиненого злочину, що знаходяться на зберіганні у Золочівському ВП ГУНП у Львівській області знищити.
Скасувати арешт на майно, а саме штани жіночі чорного кольору, гольф жіночий рожевого кольору, светр червоного кольору із плямами РБК, сорочку чорного кольору із слідами РБК, штани чорного кольору із ременем, спортивну куртку синього кольору «Reebok» із слідами РБК, дві сокири із дерев`яними ручками, фрагмент килима із слідами РБК, що був накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 31.01.2018 року.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, зокрема:
- обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1