Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Дніпровський районний суд м. Києва обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2016 за № 0018250 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що після повернення обвинувального акту, не були усунуті недоліки вказані в ухвалі суду від 15 травня 2017 року. Крім того, суд, через призму положень принципу правової впевненості , який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду, вважає доведеним та встановленим факт невідповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства України в частині порушення прав обвинуваченого, регламентованих ст. ст. 29, 41, 42, 54 КПК України, адже стороною обвинувачення не було забезпечено виконання вимог ч. 4 ст. 29 вказаного Кодексу про переклад інших процесуальних документів за клопотанням сторони, що є прямим порушенням вимог ст. 7 цього Кодексу, зокрема, прямим порушенням права на захист.

Також в ухвалі суду зазначається про те, що суд сприймає цей акт, як такий що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та такий, що містить у собі «низку сумнівів, припущень та неузгодженостей при викладенні ключових деталей вчинення злочинів», а тому за таких обставин, вважає, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року про повернення обвинувального акту прокурору скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої скарги апелянт посилається на те що, оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.
На думку прокурора, суд першої інстанції, під час винесення оскаржуваного судового рішення, не дотримався положень чинного законодавства, а саме вимог ч. 3 ст. 26 КПК України про те, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
До того ж, судом не враховано, що згідно положень ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті. При цьому, відповідно до ст. 338 цього Кодексу, прокурор може змінити таке обвинувачення. В такому випадку межі судового розгляду будуть визначатись тим новим обвинуваченням, яке сформулює прокурор.

У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції про допущені в обвинувальному акті недоліки, на порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, про неконкретність сформульованого обвинувачення, на думку сторони обвинувачення, стосується лише меж висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, яке може бути, зокрема, змінено прокурором у порядку, передбаченому ст. 338 КПК України.

Крім того, як зазначається в апеляційній скарзі, ОСОБА_8 під час досудового розслідування був забезпечений захисником та перекладачем, повідомлення про підозру ОСОБА_8 переведено на його рідну мову, а під час виконання вимог ст. 290 КПК України, відповідно до протоколу, ОСОБА_8 знайомився в присутності перекладача.

Що ж стосується самого обвинувального акта, то, на думку прокурора, він повністю відповідає вимогам, які передбачені ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення захисника обвинуваченого, який заперечував проти задоволення скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК України передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститися: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0018250 за обвинуваченням ОСОБА_8 , який було направлено до Дніпровського районного суду м. Києва, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, якіпрокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Посилання в ухвалі суду на те, що направляючи до суду новий обвинувальний акт прокурор не усунув недоліків, які були наведені в ухвалі суду від 15.05.2017 року, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки направлений до суду обвинувальний акт не був предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні 15.05.2017 року, а тому висновки суду, наведені у згаданому вище судовому рішенні не могли використовуватися при наданні оцінки новому обвинувальному акту з точки зору його відповідності вимогам КПК України.
Крім того, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, недоліки, пов`язані з дотриманням під час досудового розслідування вимог ст.ст. 29, 41, 42, 54 КПК України, на які суд послався у своїй ухвалі, виходять за межі тих питань, які повинні розглядатись під час підготовчого судового засідання.
Що ж стосується сприйняття судом обвинувального акту, як такого, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки він, як дослівно зазначено в ухвалі містить «низку сумнівів, припущень та неузгодженостей при викладенні ключових деталей вчинення злочинів», то воно взагалі є безпідставним, оскільки має розпливчатий та не конкретний характер.
Більш того, з ухвали суду не зрозуміло, яке відношення має принцип правової впевненості до обвинувального акту, який було направлено до суду, якщо цей принцип стосується лише судових рішень, які набрали законної сили.
Якщо суд першої інстанції мав на увазі обов`язковість ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року, то вона, як зазначалось вище, стосувалась лише попереднього обвинувального акта, який було повернуто прокурору. Після цього, до суду був направлений інший обвинувальний, який, на думку колегії суддів, за своїм змістом, відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, в тому числі вимогам п. 5 ч. 2 цієї статті, а тому посилання на невиконання попередньої ухвали, як на підставу для повторного повернення обвинувального акту прокурору та використання при цьому неконкретних та розпливчатих формулювань, без наведення конкретних обставин, які б могли свідчити про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 вимогам КПК України, можуть розцінюватись не лише як підтвердження необґрунтованості повернення обвинувального акта прокурору, а й як небажання суддів Дніпровського районного суду м. Києва призначати обвинувальний акт до судового розгляду та розглядати по суті кримінальне провадження за обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, яка до того ж весь цей час тримається під вартою.
За таких обставин, ухвала підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акта прокурору не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0018250 від 01.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а за матеріалами зазначеного кримінального провадження необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу підготовчого судового засідання Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року, відповідно до якої обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_9 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1860/2017

Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1