Справа № 683/2620/17
1-кп/683/55/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого художнім керівником Ладигівського будинку культури, раніше не судимого,
за п.4 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_12 24 червня 2017 року близько 09 години 30 хвилин перебуваючи у приміщенні Ладигівського будинку культури, що розташований в с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області, на грунті тривалих особистих неприязних відносин умисно, протиправно, з особливою жорстокістю позбавив життя ОСОБА_13 за наступних обставин.
24 червня 2017 року ОСОБА_12 , маючи на меті умисно протиправно позбавити життя ОСОБА_13 , взяв із собою невстановлений досудовим розслідуванням металевий предмет з ребристою поверхнею та близько 09 години прийшов на роботу у приміщення Ладигівського будинку культури, що по АДРЕСА_3 , піднявся на другий поверх, де знаходиться бібліотека, у якій працювала ОСОБА_13 , та заховався у підсобному приміщенні, що розташоване поряд із входом до кабінету ОСОБА_13 . Дочекавшись, коли ОСОБА_13 вийшла з кабінету, близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_12 підійшов до неї та силоміць заштовхав до підсобного приміщення. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і їх тяжкі наслідки, з метою вбивства, діючи з особливою жорстокістю, умисно, з прикладанням фізичної сили, тримаючи у руках металевий предмет з ребристою поверхнею, почав наносити ним численні удари в область голови ОСОБА_13 , яка відчуваючи сильний фізичний біль, вступила у боротьбу з ОСОБА_12 , однак не маючи можливості протидіяти його неправомірним діям почала тікати по сходах на перший поверх будівлі. ОСОБА_12 , бажаючи настання смерті ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав її на першому поверсі будівлі та діючи з особливою жорстокістю, продовжив наносити численні удари металевим предметом з ребристою поверхнею в область голови ОСОБА_13 , яка з метою врятування свого життя прикривала голову руками. Вказані удари ОСОБА_12 продовжував наносити ОСОБА_13 до поки вона не припинила подавати ознак життя та не померла на місці події.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_12 заподіяв ОСОБА_13 не менше 28 ударів в область голови, не менше 3 ударів в ділянку правого передпліччя, не менше 1 удару в ділянку лівої китиці, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді:
- відкритої черепно-мозкової травми: вдавлених багато-скалковим переломів лівої тім`яної та лівої скроневої кісток з переходом на кістки основи черепа, тотального крововиливу під павутинну оболонку головного мозку та мозочку, розчавлення речовини головного мозку, ран волосяної ділянки голови і обличчя, крововиливів волосяної ділянки голови та обличчя, крововиливів під м`які покрови голови, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої;
- ран правового передпліччя, крововиливів лівої китиці, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої не перебувають.
Після цього ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що вчинив умисне вбивство ОСОБА_13 , з метою уникнення кримінальної відповідальності втік з місця події, забравши із собою знаряддя вчинення злочину, яке заховав у невстановленому досудовим розслідуванням місці, однак того ж дня о 22 годині 25 хвилин в с. Калинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області був затриманий працівниками поліції.
Винуватість ОСОБА_12 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що у вказаний час та місці він дійсно вбив ОСОБА_13 , проте обставин вбивства не пам`ятає, мети убивати в нього не було, а на такі дії його спровокувала сама ОСОБА_13 , з якою у нього давно були неприязні відносини через конфлікти, що виникали на роботі. Так, вказує, що 24 червня 2017 року зранку десь біля 09 години він пішов на роботу в будинок культури, щоб прибрати приміщення та територію до випускного вечора. Коли прийшов до приміщення будинку культури, то почув різкий запах гербіцидів, а на сходах побачив розкидане сміття. Він піднявся на другий поверх і біля сходів на площадці побачив ОСОБА_13 , у якої запитав навіщо вона розкидала сміття та покропила гербіцидами траву, на що остання в грубій формі його обізвала й замахнулась на нього якимись предметом. Він закрився обома руками, бо сильно налякався, а коли ОСОБА_13 почала наносити йому удари цим предметом по голові, він вирвав у неї предмет з рук, а далі нічого не пам`ятає. Вказує, що прийшов до свідомості вже на вулиці і тоді одразу подзвонив своїй дружині ОСОБА_14 , якій повідомив, що вбив ОСОБА_13 , а потім подзвонив у поліцію на номер 102 і також повідомив, що скоїв вбивство. Після цього побачив на собі кров і знову втратив свідомість, коли отямився то побачив, що стоїть у річці за декілька кілометрів від с. Калинівка. Тоді він вирішив піти до с. Калинівка, де у нього живуть свати, там і був затриманий працівниками поліції. Описати предмет, який він вирвав із рук ОСОБА_13 , ОСОБА_12 не зміг і куди подів його - не пам`ятає.
Потерпіла ОСОБА_7 в суді показала, що дійсно між її матір`ю ОСОБА_13 та подружжям ОСОБА_15 тривалий час були неприязні відносини через конфлікти на роботі. За два тижні до вбивства її мати ОСОБА_13 скаржилась, що ОСОБА_12 погрожував їй та обіцяв вбити, однак вона не надала цьому значення. Про те, що ОСОБА_12 вбив її матір вона дізналась 24 червня 2017 року біля 10 години від свого чоловіка.
Потерпіла ОСОБА_8 показала, що між її матір`ю ОСОБА_13 та подружжям ОСОБА_15 існували неприязні відносини, вони обзивали матір, зводили на неї наклепи й одного разу для врегулювання конфлікту викликали працівників поліції. Про смерть матері вона дізналась біля 10 години 24 червня 2017 року.
Потерпіла ОСОБА_9 також показала, що у 2016 році її сестра ОСОБА_13 особисто розповідала про конфлікт, який виник у неї з ОСОБА_12 та його дружиною щодо прибирання території біля будинку культури.
Наявність факту неприязних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .
Окрім цього, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 показали, що ОСОБА_13 незадовго до трагедії особисто говорила їм, що ОСОБА_12 погрожував її вбити.
Допитана в якості свідка дружина ОСОБА_12 ОСОБА_14 підтвердила покази ОСОБА_12 та показала, що 24 червня 2017 року близько 09 години 30 хвилин, коли вона перебувала у м. Старокостянтинів, на її мобільний телефон подзвонив ОСОБА_12 та сказав: «Я забив Райчучку. Прощай. Ти мене більше не побачиш. Я тебе люблю.».
Ці обставини підтверджуються також роздруківкою абонентських з`єднань номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_12 , за період часу з 23 червня 2017 року по 25 червня 2017 року, згідно якої 24 червня 2017 року о 09 годині 40 хвилин з мобільного номера НОМЕР_1 був здійснений дзвінок на номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 (Т.2.а.с.197-199).
Із показань свідка ОСОБА_22 вбачається, що 24 червня 2017 року близько 21 години 30 хвилин до його домогосподарства в с. Калинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області прийшов його сват ОСОБА_12 , який був одягнутий у светр та джинси, на ногах - носки, взуття не було, на обличчі та на обох долонях у нього були рани. ОСОБА_12 попросив викликати поліцію та пояснив, що ОСОБА_13 його чимось вдарила, він забрав у неї той предмет, а далі нічого не пам`ятає, отямився у річці.
Показання свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 не містять відомостей а ні про обставини вчинення злочину, а ні про відносин між обвинуваченим і ОСОБА_13 , й стосуються лише характеристик останніх. Так, свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_25 охарактеризували обвинуваченого виключно з позитивної сторони. Свідок ОСОБА_23 , ОСОБА_27 та ОСОБА_25 також надали позитивну характеристику ОСОБА_13 . При цьому, свідок ОСОБА_27 негативно охарактеризувала ОСОБА_12 , однак суд не приймає її покази до уваги, оскільки свідок прямо вказала про неприязні відносини із останнім.
За даними протоколу огляду місця події території та приміщення будинку культури в с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області від 24 червня 2017 року працівниками поліції було виявлено: у приміщенні холу першого поверху труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті та множинними тілесними ушкодженнями; під трупом часи наручні з полімерного металу чорного кольору з обірваним ремінцем; на другому поверсі біля вхідних дверей до побутової кімнати: хустину чорного кольору, мокасин на ліву ногу, дві сережки з металу жовтого кольору із камінням червоно кольору, мобільний телефон марки «MEIZU» в чохлі з полімерного матеріалу; фрагменти скла вкриті речовиною бурого кольору; численні сліди речовини бурого кольору: з правої сторони від входу до приміщення на бетонній поверхні, на східцях, на бетонній площадці перед вхідними дверима, на ручці вхідних дверей із внутрішньої сторони, на серцевині замка, на вхідних дверях, на порозі, на першому поверсі на підлозі, на східцях, що ведуть на другий поверх, на другому поверсі на підлозі перед вхідними дверима до побутової кімнати, на дверях побутової кімнати, у побутовій кімнаті на підлозі, на стіні, а також у службовому кабінеті на першому поверсі (Т.2 а.с.15-25, фототаблиця Т.2 а.с.26-41).
Згідно висновків судово-біологічних експертиз №777 від 11 серпня 2017 року та №775 від 18 серпня 2017 року на марлевому тампоні із змивами речовини бурого кольору, вилученими під час огляду місця події приміщення будинку культури, з ручки вхідних дверей та поверхні серцевини замка із внутрішньої сторони, виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_12 , належність її від ОСОБА_13 виключається; на марлевому тампоні із змивами речовини бурого кольору, вилученими під час огляду місця події з підлоги за вхідними дверима біля порогу, виявлена кров людини, яка за умови можливого змішування крові від кількох осіб у одних і тих же слідах може походити від особи, у тому числі як від ОСОБА_12 , так і від
ОСОБА_13 ; на марлевих тампонах із змивами речовини бурого кольору, вилученими під час огляду місця події зі сходів на другий поверх, зі стіни побутової кімнати на другому поверсі та з підлоги службового кабінету на першому поверсі, виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_13 , належність її ОСОБА_12 виключається (Т.2 а.с.103-107); на поверхні хустки, вилученої під час огляду місця події, виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_12 , належність її від ОСОБА_13 виключається; інші плями речовини бурого кольору, виявлені на хустці, а також на мокасині на ліву ногу та на уламку скла, вилучених під час огляду місця події, є кров`ю людини, яка може походити від ОСОБА_13 , належність її від ОСОБА_12 виключається (Т.2 а.с.112-116).
Згідно висновку судово-біологічної експертизи №776 від 19 серпня 2017 року на поверхні светра, у який був одягнений ОСОБА_12 та який було вилучено в ході його обшуку, проведеного в порядку ч.3 ст.208 КПК України, під час затримання 24 червня 2017 року о 22 годині 25 хвилин в с. Калинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_13 , належність її від ОСОБА_12 виключається (Т.2 а.с.92-98).
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №67 від 02 жовтня 2017 року та висновку судово-гістологічної експертизи №1023 від 11 липня 2017 року у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: вдавлених багато-скалковим переломів лівої тім`яної та лівої скроневої кісток з переходом на кістки основи черепа, тотального крововиливу під павутинну оболонку головного мозку та мозочку, розчавлення речовини головного мозку, ран волосяної ділянки голови і обличчя, крововиливів волосяної ділянки голови та обличчя, крововиливів під м`які покрови голови, які виникли від неодноразової дії дугоподібного ребра і прилеглої до нього плоскої грані твердого, тупого, залізовмісного предмету чи знаряддя, якими могли бути частини сокири, слюсарського чи шевського молотків тощо, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої, а також тілесні ушкодження у вигляді ран правого передпліччя, крововиливів лівої китиці, які виникли від неодноразової дії дугоподібного ребра і прилеглої до нього плоскої грані твердого, тупого, залізовмісного предмету чи знаряддя, якими могли бути частини сокири, слюсарського чи шевського молотків тощо, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Потерпілій ОСОБА_13 було спричинено не менш ніж 32 травмуючі дії не менш ніж 28 в ділянку голови та обличчя, не менш ніж 3 в ділянку правого передпліччя, не менш ніж 1 в ділянку лівої китиці. Всі тілесні ушкодження були заподіяні в короткий проміжок часу, за своїми морфологічними особливостями є подібними, а тому встановити послідовність заподіяння при судово-медичній експертизі не представляється можливим. Під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 могла знаходитись як в вертикальному, так і в горизонтальному, чи близькому до них положень. Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , можливість врятувати життя останньої було малоймовірним. Судово-медичних даних, які б вказували на переміщення тіла ОСОБА_13 після заподіяння їй тілесних ушкоджень і настання смерті, при судово-медичній експертизі не виявлено. При судово-медичній експертизі виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран зовнішньої поверхні правого передпліччя та крововиливів лівої китиці, які можуть бути характерними для самооборони. Під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 могла відчувати фізичний біль. ОСОБА_13 могла вчиняти активні дії (бігати, ходити, повзати) під час спричинення їй тілесних ушкоджень на протязі короткого проміжку часу (до декількох хвилин) (Т.2 а.с.65-68).
Винність ОСОБА_12 у вчиненні цього злочину підтверджується також роздруківкою абонентських з`єднань номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_12 , за період часу з 23 червня 2017 року по 25 червня 2017 року, згідно якої 24 червня 2017 року о 09 годині 46 хвилин з мобільного номера НОМЕР_1 був здійснений дзвінок на номер 102 (Т.2 а.с.192-194); протоколом огляду та прослуховування аудіозапису розмови телефонних дзвінків лінії «102», що мала місце 24 червня 2017 року о 09 годині 47 хвилин з телефонного номера НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , згідно з якими останній повідомив, що в с. Ладиги Старокостянтинівського району він вбив людину (Т.2 а.с.198, Т.1 а.с.121), речовими доказами - речами зі слідами крові, вилученими на місці події, а також під час обшуку обвинуваченого (Т.2 а.с. 148-157, а.с.204-206), висновком Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області від 27 липня 2016 року щодо розгляду заяви ОСОБА_13 з приводу неправомірних дій ОСОБА_12 відносно неї, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 27 липня 2016 року відносно ОСОБА_12 за ст.173 КУпАП (Т.2 а.с.138-139).
Під час слідчого експерименту ОСОБА_12 відмовився повідомити про обставини вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на те, що нічого не пам`ятає, разом з тим, вказав на місце, де викинув знаряддя злочину, однак в ході огляду ділянки місцевості, на яку вказав ОСОБА_12 , знаряддя злочину виявлено не було. Ці обставини зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту від 12 липня 2017 року (Т.2 а.с.223-225) та додатку до нього СD-R компакт-диску з відеозаписом, переглянутого у судовому засіданні (Т.1 а.с.122).
Згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №122 від 16 серпня 2017 року ОСОБА_12 психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки розладу адаптації у виді легкої депресивної реакції на органічному грунті, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, в тому числі не перебував у стані паталогічного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує. Із урахуванням психіатричного висновку про те, що ОСОБА_12 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, той факт, що він втік з місця події та позбувся знаряддя учинення інкримінованих йому дій, виключає в нього будь-який емоційний стан, що міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_12 не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому емоційному стані (фрустрації, психологічного стресу), який міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання (Т.2 а.с.248-251).
Оцінюючи такий висновок експертизи, суд визнає його науково обґрунтованим і достатньо аргументованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цим висновком, суд визнає ОСОБА_12 осудним і відповідальним за фактично скоєне. Не спростовують таких висновків суду пригнічена поведінка обвинуваченого під час судового розгляду, його відмова пояснити обставини вчинення вбивства ОСОБА_13 з посиланням на те, що він не пам`ятає таких обставин, оскільки з урахуванням всіх відомостей про особу ОСОБА_12 , в тому числі його характеру та стану здоров`я, поведінку після вчинення злочину (залишив місце події, подзвонив дружині, в поліцію, повідомив про злочин, викинув знаряддя вчинення злочину) суд розцінює таку поведінку обвинуваченого як намір пом`якшити покарання за скоєне.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_12 згідно з пред`явленим обвинуваченням в умисному вбивстві ОСОБА_13 , суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи», з яких слідує, що визначальним для правової кваліфікації дій винного як умисне вбивство є суб`єктивне ставлення останнього до характеру та наслідків своїх протиправних дій.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_12 при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного та потерпілої, що передувала подіям, їхні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків вчиненого злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_12 умислу на вбивство ОСОБА_13 з мотивів тривалих особистих неприязних відносин, наносячи численні удари металевим предметом по голові ОСОБА_13 , обвинувачений не міг не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілої.
При цьому дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказують на те, що
умисне вбивство ОСОБА_12 вчинив з особливою жорстокістю, адже обвинувачений наніс ОСОБА_13 не менше 32 травмуючих дій стороннім предметом, з яких в ділянку голови та обличчя не менше 28, внаслідок чого ОСОБА_13 зазнала особливих страждань, а сам спосіб вчинення вбивства являвся особливо болісним для вбитої. Смерть потерпілої не настала миттєво, про що свідчать дані протоколу огляду місця події, згідно якого кров ОСОБА_13 є як на другому поверсі приміщення: у підсобці, в коридорі, на сходах, а також на першому поверсі, де й було виявлено труп. Крім того, ОСОБА_13 захищалась та чинила активний опір ОСОБА_12 , що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №685 від 07 липня 2017 року, згідно якого на тілі у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, а також, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я (рани м`яких тканин долонних поверхонь кистей), з давністю утворення в межах 2-3 діб до початку судово-медичної експертизи, тобто 24 червня 2017 року (Т.2 а.с.73-74). Окрім цього, під час огляду місця події біля трупа ОСОБА_13 було виявлено годинник із розірваним ремінцем, який їй не належить, що також підтверджує, що потерпіла була в стані свідомості та чинила опір.
Отже, ОСОБА_12 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_13 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Таким чином, дії обвинуваченого суд кваліфікує за п.4 ч.2 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.
При призначенні покарання суд згідно зі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_12 вчинив особливо тяжкий насильницький злочин, який визначається найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства, що спричинило тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_13 . Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_12 судом не встановлено. Його заяви про повне визнання своєї вини у інкримінованому злочині, з огляду на його твердження про відсутність мети вбивати та небажання повідомити про обставини вчинення злочину, суд розцінює як не щирі і зроблені з єдиною метою - пом`якшити покарання. Крім того, ОСОБА_12 у скоєному не розкаявся, належних даних про виявлення ним жалю не встановлено.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_12 вчинив злочини вперше, до затримання мав постійне місце роботи, одружений, вів суспільно-корисний спосіб життя, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання.
При цьому суд не визнає в якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_12 , вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки на підтвердження цієї обставини суду не представлено жодних належних та допустимих доказів.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_12 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення злочину, відсутність обставин, які б пом`якшувати та обтяжували покарання, і приходить до висновку, що ОСОБА_12 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.115 ч.2 п.4 КК України у максимальному розмірі.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для призначення ОСОБА_12 покарання у меншому розмірі, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище обставини та особу винного, немає.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_12 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також досліджені судом
докази, зокрема, що після вчинення злочину він, хоч і не тривалий час, однак переховувався, а також з огляду на суворість покарання, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України №2046-VІІІ від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ОСОБА_12 в строк відбування покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення (затримання та перебування під вартою) з 24 червня 2017 року по 04 лютого 2018 року включно (до дня постановлення вироку), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Процесуальні витрати по справі за проведення судово-біологічних експертиз №775 від 18 серпня 2017 року, №776 від 19 серпня 2017 року, №777 від 11 серпня 2017 року (т.2 а.с.111, а.с.91, а.с.102) в розмірі 2226,60 грн. (742,20 грн. х 3 = 2226,60 грн.) в силу ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 05 лютого 2018 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 24 червня 2017 року по 04 лютого 2018 року включно.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 червня 2017 року на майно, яке було вилучено 24 червня 2017 року під час огляду місця події: наручний годинник, мобільний телефон «MEIZU», а також на майно, яке було вилучено 24 червня 2017 року під час обшуку та під час особистого огляду ОСОБА_12 : чоловічі військові штани, сіру чоловічу футболку, джинсові штани сірого кольору, светр кофейного кольору, скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «MEIZU», який передано на зберігання до камери зберігання Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області (Т.2 а.с.118), повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
- наручний годинник, уламок скла, хустку, мокасин на ліву ногу, змиви речовини бурого кольору з ручки дверей та порогу, зі сходів, зі стіни побутової кімнати, зрізи нігтів з пальців рук та волосся з п`яти ділянок голови, светр кофейного кольору, одяг та взуття трупа ОСОБА_13 (кофту синтетичну, футболку синтетичну червоного кольору, бюстгальтер синтетичний світло-коричневого кольору, штани синього кольору, труси світло-сірого кольору, шкарпетки світло- сірого кольору, мокасин світло-коричневого кольору), які передані на зберігання до камери зберігання Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області (Т.2 а.с.118), знищити;
- чоловічі військові штани, сіру чоловічу футболку, джинсові штани синього кольору, станок для гоління, які передані на зберігання до камери зберігання Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області (Т.2 а.с.118), повернути ОСОБА_12 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 2226 грн. 60 коп. процесуальних витрат за проведені експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою - протягом тридцяти днів з
моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча:

Судді: