Справа №591/4975/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/148/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/4975/15-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Сум від 25 вересня 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати;

звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна; за ч.2 ст.309 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна. Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що вина ОСОБА_9 підтверджується доказами, які були отримані у встановленому законом порядку, а тому суд дійшов невірного висновку, що негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися виключно в рамках кримінального провадження і на підставі постанови прокурора. Є необґрунтованими і висновки суду щодо не відкриття захисту всіх матеріалів кримінального провадження і не наданні доказів про особу свідка. Зазначає, що незаконне виправдання ОСОБА_9 потягло за собою зміну судом обвинувачення з ч.2 на ч.1 ст.309 КК України, внаслідок чого останній був безпідставно звільнений від кримінальної відповідальності.

Вироком Зарічного районного суду м. Сум від 25.09.2017 ОСОБА_9 був визнаний невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати, а також був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 460,80 грн. процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, 24.06.2015 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 біля магазину «АТБ» по вул. Черепіна в м. Суми незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб «опій» та почав його зберігати. Цього ж дня близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_9 біля будинку № 59«Б» по вул. Інтернаціоналістів в м. Суми був зупинений працівниками міліції та доставлений до дільничного пункту міліції, де в нього було виявлено та вилучено шприц ємністю 2,5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом «опієм ацетильованим» масою в перерахунку на суху речовину 0,048 г.

Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України в тому, що на початку червня 2015 р. біля ферми в с. Стецьківка Сумського району, він незаконно придбав листя коноплі, які висушив, подрібнив та перевіз за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , а 16.06.2015 близько 18 год. 29 хв. реалізував ОСОБА_12 за 100 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою в перерахунку на висушену речовину 4,42 г.

Розглянувши кримінальне провадження та дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України є недоведеним, оскільки матеріали кримінального провадження не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вчинення ним цього злочину, внаслідок чого виправдав останнього у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні частково та просила скасувати вирок суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні, зберіганні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

Розглянувши дане кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України є недоведеним, оскільки матеріали кримінального провадження не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вчинення ним цього злочину, та визнав його невинуватим в пред`явленому обвинуваченні за цим кримінальним законом.

Оскільки ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, кваліфікуючою ознакою якого було «вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України», то внаслідок виправдання за ч.2 ст.307 КК України суд першої інстанції перекваліфікував його дії з ч.2 на ч.1 ст.309 КК України і задовольнив висловлене в останньому слові клопотання ОСОБА_9 , звільнивши від кримінальної відповідальності у відповідності до ч.4 ст.309 КК України, так як обвинувачений добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.

У відповідності до положень ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.374 КПК України, вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частини, а частинами 2-4 цієї статті встановлені вимоги до змісту відповідних частин вироку в двох випадках: коли особа визнається виправданою та коли особа визнається винуватою.

Зокрема, у разі визнання особи виправданою, в резолютивній частині вироку, крім іншого, зазначається рішення про визнання особи невинуватою та її виправдання у пред`явленому обвинуваченні, а у разі визнання особи винуватою, зазначається рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, призначене покарання та інше.

Таким чином, законодавець наділив суд першої інстанції виключно двома повноваженнями, які має суд при вирішенні обвинувачення по суті та ухваленні вироку визнати особу виправданою або ж винуватою у пред`явленому обвинуваченні.

Разом з тим, визнавши ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд першої інстанції в порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону цим же вироком також звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, чим істотно порушив вимоги КПК України, оскільки звільнення особи від кримінальної відповідальності судовим рішенням у формі вироку не допускається.

Крім того, резолютивна частина вироку суду першої інстанції не містить вказівки про визнання винуватим ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначення покарання за даним кримінальним законом, що також перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу прокурора.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про інші істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, то вони не заслуговують на увагу, оскільки порушені питання спочатку підлягають дослідженню при новому судовому розгляді в суді першої інстанції, а вже потім при наявності остаточного судового рішення бути предметом перевірки в апеляційному суді, так як суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України при скасуванні судового рішення не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Сум від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_13 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4