Справа № 369/3480/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/274/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18.04.2018

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и л а :
28 березня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.11.2017 близько 01-15год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_8 , маючи на меті незаконне поводження зі зброєю, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу під`їзду №2 будинку АДРЕСА_1 , незаконно, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за №2471-ХХ11 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за №576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за №622, маючи безпосередньо при собі гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю калібру 9мм, яку тримав у руках, безпричинно, умисно, здійснив із вказаної зброї чотири постріли в ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення правого коліна.

31.01.2018 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

29.03.2018 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, підозрюваному, було продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 28.04.2018 року, включно та одночасно визначено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень.

Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком суду, що характеризує його як особу, схильну до вчинення злочинів, ніде офіційно не працює, офіційно не одружений, може переховуватися від слідства та суду, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, підстав для скасування чи зміни підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає, та вважає, що зміна ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначив як альтернативу застосованому щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заставу, розмір якої становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнити з залу Апеляційного суду підозрюваного ОСОБА_8 .

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, оскільки судовий розгляд був проведений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме на надано можливості скористатись своїм правом підозрюваному ОСОБА_8 . Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що більш м`які ший запобіжний захід не може запобігти ризиками, передбаченим у ст. 177 КПК України, зокрема, згідно з матеріалами справи, підозрюваний характеризується позитивно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має дружину, яка знаходиться на четвертому місяці вагітності, у наркологічному чи психіатричному обліку не перебуває. Свою вину підозрюваний ОСОБА_8 не визнає, оскільки не вчиняв дії, у яких підозрюється, а не визнання підозрюваним вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача,

думку захисника та підозрюваного, які підтримали свою апеляційну скаргу,

прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, у провадженні Слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000665 від 30.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.02.2018 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 02.04.2018 року.

Постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 від 29.03.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000665 від 30.01.2018 р. продовжено до трьох місяців, тобто до 30.04.2018 року.

28.03.2018 року слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, мотивуючи його тим, що строк дії попереднього рішення суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання останнього під вартою закінчується 02.04.2018 р. і завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаного строку об`єктивно не можливо у зв`язку необхідністю виконання ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.03.2018 р. вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 , під вартою до 28.04.2018 року включно та визначено йому заставу у розмірі 88 100 грн.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що підозрюваному не повідомлено про підозру у кримінальному правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовують наданою прокурором у судовому засіданні копією повідомлення про підозру, з якого вбачається що ОСОБА_8 відмовився від його отримання в присутності понятих.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ___________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3