АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2700/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2224/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 646/2700/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого і прокурора на вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 червня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 червня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Мценськ Орловської області РФ, громадянина України, неодружений, безробітний, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
1) 18.03.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України - з випробуванням один рік;

2) 02.08.2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на три роки два місяці;

3) 14.06.2007 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на три роки шість місяців;

4) 31.08.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки;

5) 22.01.2016 року за ч.3 ст. 185 КК України на три роки п`ять місяців;

6) 17.02.2016 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на три роки сім місяців;

7) 01.07.2016 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на три роки десять місяців.

8) 10.08.2016 року ч.3 ст. 185 КК України до покарання на три роки шість місяців. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, до покарання призначеним вироком від 01 липня 2016 року, остаточно призначає покарання на три роки десять місяців. Строк відбуття покарання обвинуваченому ухвалено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 29 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 01 серпня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто по 10 серпня 2016 року. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 20.04.2017 року вирок від 10.08.2016 року скасовано і призначено покарання 4 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 1 липня 2016 року більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк попереднього ув`язнення,тримання під вартою, - у строк відбування покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 1 липня 2016 року до 20 квітня 2017 року. Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 29 жовтня 2015 року,

визнано винним і засуджено ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання чотири роки позбавлення волі. Шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та попереднім вироком Апеляційного суду Харківської області від 20.04.2017 року остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки 7 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 29.10.2015 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.09.2016 року по 06.06.2017 року. Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 1104,84 грн.

З цим судовим рішенням не погодилися прокурор і обвинувачений які подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в своїй скарзі просить вирок пом`якшити посилаючись на те, що він щиро розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю злочину і потерпілі не мають до нього претензій.

Прокурор до початку судового розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 29.07.2015 року в період часу з 07 години до 13.30 годин діючи повторно, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , шо належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав наступні речі: кошти в сумі 9 500 грн., каблучку з металі сірого кольору, 925 проби довжиною 17,5 см., вартість якої встановити не надалось можливим., підвіску з металі сірого кольору 925 проби, вартість якої встановити не надалось можливим., сережки із металу сірого кольору 925 проби із вставкою гематит, вартість якої встановити не надалось можливим., каблучку із металу сірого кольору 925 проби, довжиною 17,5 мм із вставкою гематит вартість якої встановити не надалось можливим., каблучку із метала сірого кольору 925 проби із вставкою улексит вартість якої встановити не надалось можливим., сережки із металу сірого кольору 925 проби із вставкою улексит, вартістю якої встановити не надалось можливим., каблучка із металу жовтого кольору, вагою 3,47 г, довжиною 17 мм, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 2 429 грн., каблучку з металу сірого кольору 925 проби, вагою 4,27 грн, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 170 грн., ланцюжок із металу жовтого кольору 585 пробі, вагою 21,69 грн., довжиною 55 см, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 15 183 грн., каблучку з металу жовтого кольору 583 проби вагою 2,01 грн. вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 1 407 грн., підвіску з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1,1 грн., з вставкою «кубік цирконію» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 770 грн., сережки з металу жовтого кольору 585 проби, з вставкою «діамант», вартість якої встановити не надалось можливим., браслет з металу жовтого кольору 583 проби, вагою 8,87 грн. довжиною 19 мм., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7926 від 14.01.2016 року 4809 грн., мобільний телефон « Nokia 225 Dual SIM», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 7226 від 14.01.2016 року 1322,1 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 35590,10 грн.

Крім того, 20.08.2015 року в період часу з 07 години до 08.45 годин ОСОБА_7 , діючи повторно, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері, проник до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1005 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні пояснив, що він дійсно 29.07.2015 року в період часу з 07 години до 13.30 годин розбив скло вікна та проник до будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав гроші у сумі 9500 грн. та ювелірні вироби, а саме шість каблучок, три парі сережок, дві підвіски, браслет та мобільний телефон. Після цього, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, 20.08.2015 року в період часу з 07 години до 08.45 годин він через незачинені вхідні двері, проник до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 та викрав грошові кошти в сумі 1005 грн. Після цього, з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Злочини вчиняв для отримання грошей, оскільки не був працевлаштованим.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При призначенні покарання, суд дотримавсь вимог ст.65 КК України, урахував ступень тяжкості та конкретні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 - не одружений, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину. Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання - відсутні.
Покарання призначено достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України суд зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.09.2016 року ( Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.09.2016 року про етапування засудженого ОСОБА_7 для участі у судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001605 від 29.07.2015 року відносно ОСОБА_7 ) до моменту постановлення вироку, тобто по 06.06.2017 року, включно.
Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, з урахуванням змін згідно Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення». Так, згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирішуючи це питання, колегія суддів ураховує, що Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування має здійснюватися день за день або за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті.
Тому має бути зараховано за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року час з моменту проголошення вироку по 20 червня 2017 року, оскільки час до проголошення вироку вже зараховано оскаржуваним вироком.
Керуючись ст..ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 6 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 7 червня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _____________________
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12
.