АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2017 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

05.09.2017 інспектор Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ОСОБА_9 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням, затвердженим начальником Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ОСОБА_10 , про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття основного покарання призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2015.

30.11.2017 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2015.

Задовольняючи подання інспектора Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ОСОБА_9 суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язків, не з`являється на реєстрацію до органів з питань пробації без поважних причин, ігноруючи неодноразові попередження в порядку ч. 1 ст. 166 КВК України, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали місцевого суду від 30.11.2017 через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, обставинам провадження та просить постановити нову ухвалу, якою продовжити ОСОБА_7 строк відбування покарання з випробуванням.

Зазначає, що суд постановивши ухвалу без засудженого ОСОБА_11 не дав йому можливості захистити свої права та довести суду поважність причин пропуску днів реєстрації.

Стверджує, що весь час, починаючи з 05.03.2015 ОСОБА_11 сумлінно виконував свої обов`язки щодо явки та реєстрації в органах пробації, а 04.05.2016, 03.04.2017 та 04.09.2017 не з`являвся з поважних причин, оскільки працював, що підтверджується довідкою з місця роботи і не мав змоги повідомити про поважні причини неявки.

Апелянт також звертає увагу, що ОСОБА_11 має поганий стан здоров`я, зокрема хворіє на гепатит С та перебуває на «Д» обліку, а нещодавно переніс закриту черепно-мозкову травму у зв`язку з чим до сих пір лікується, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, алкогольними напоями не зловживає та веде соціальний спосіб життя. Крім того, ОСОБА_11 має на утриманні матір ОСОБА_12 , яка являється пенсіонеркою і також має незадовільний стан здоров`я, зокрема хворіє на артроз кінцівок, у зв`язку з чим погано ходить.

Також, просить врахувати, що за час виконання вироку ОСОБА_11 жодного разу до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, патрульною поліцією не затримувався, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Представник Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ в судове засідання не з`явився, однак був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що не перешкоджає судовому розгляду заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги та задоволення її в повному обсязі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали подання та особової справи на ОСОБА_11 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2015, який набрав законної сили 13.02.2015, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені п. 2-4 ст. 76 КК України, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

23.02.2015 вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2015 прийнятий до виконання Придніпровським РП Черкаського МВ КВІ

05.03.2015 засуджений ОСОБА_7 вперше з`явився до Придніпровського РП Черкаського МВ КВІ, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`яснено обов`язки покладні на нього судом та попереджено про відповідальність за їх невиконання.

Цього ж дня засудженому ОСОБА_7 постановою інспектора встановлено дні явки на реєстрацію до Придніпровського РП Черкаського МВ КВІ, зокрема перший понеділок кожного місяця, про що засудженого ознайомлено під розписку.

Згідно даних реєстрації, ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію 03.08., 07.09.2015 та 04.05.2016, у зв`язку з чим постановою інспектора 05.05.2016 йому встановлено додаткові дні реєстрації, зокрема перший та третій понеділок кожного місяця, про що ознайомлено під розписку. Після чого, ОСОБА_7 повторно не з`явився на реєстрацію 03.04. та 04.09.2017.

В поданні Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації зазначено, що після збільшення 05.05.2016 днів явки, незважаючи на проведені профілактичні бесіди, ОСОБА_7 не з`явився без поважних причин на реєстрацію 03.04 та 04.09.2017, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 76 КК України, що свідчить про злісне ухилення та небажання стати на шлях виправлення.

З письмових пояснень, які надавав ОСОБА_7 інспектору, щодо його неявки на реєстрацію до Придніпровського РП Черкаського МВ вбачається, що він не з`явився на реєстрацію: : 03.08.2015 та 07.09.2015 в зв`язку з тим, що перебував на роботі в м. Сміла та виконував будівельні роботи в Дніпропетровській області, що підтверджено довідкою ТОВ «Мегаплаз» від 04.08.2015 (а.о.с. 44) та довідкою ФОП ОСОБА_13 від 05.10.2015 (а.о.с. 55); 04.05.2016 в зв`язку з тим, що перебував на амбулаторному лікуванні, підтверджуючих документів не надав (а.о.с.75); 03.04.2017 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, підтверджуючих документів не надав, оскільки за допомогою в медичний заклад не звертався (а.о.с.108).

При цьому, матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_7 , починаючи з 06.04.2015 по 05.09.2017 з`являвся на реєстрацію у визначені дні і надавав пояснення інспектору щодо причин своєї неявки, що свідчить про усвідомлення ним виконання обов`язків покладених на нього судом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи подання Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації, поверхово дослідив, як матеріали кримінального провадження, так і особової справи ОСОБА_7 , та не проаналізував і не дав належної оцінки наявним доказам, зокрема даним, що підтверджують поважність причин неявки останнього на реєстрацію, в тому числі, до встановлення додаткових днів явок.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в діях засудженого ОСОБА_7 відсутні ознаки систематичності порушення покладених вироком суду обов`язків, тобто неявки на реєстрацію без поважних причин, а тому станом на 05.09.2017 в органу пробації не було законних підстав для звернення до районного суду з поданням про скасування звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не з`ясував причини неявки ОСОБА_7 в судове засідання 30.11.2017 та постановив рішення за відсутності останнього, який перебував на лікарняному.

З врахуванням наведеного, ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси не є законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в межах повноважень апеляційного суду, передбачених п. 4 ч.1 ст. 407 КПК України, якою слід відмовити в задоволенні подання інспектора Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі згідно вироку Придніпровського районного суду Черкаської області від 12.01.2015.

На підставі викладеного, керуючись ст.166 КВК України, ст.ст. 404, 405, п. 4 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2017 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2015 року, скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання інспектора Придніпровського РС Черкаського МВ з питань пробації ОСОБА_9 про направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий :

Судді :