Справа № 308/2112/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000062 від 13.01.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, угорки за національністю, уродженки с.Тисауйфалу Ужгородського району Закарпатської області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , з неповною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючої, яка має на утриманні 1 малолітню дитину, раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матір`ю своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері виховання дітей, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, всупереч вимогам ст.51 Конституції України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст..ст.150, 180 Сімейного Кодексу України, ст. 166 КК України, які зобов`язують батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, утримувати дитину до досягнення повноліття, злісно не виконувала обов`язки щодо догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 , а саме не забезпечила безпечних умов перебування за місцем проживання, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої.

Так, ОСОБА_6 в зимовий період часу, обігріваючи за допомогою печі будинок в АДРЕСА_2 , в якому проживала із двома малолітніми дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи те, що дана піч є несправною, протягом останніх двох місяців малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у вказаному будинку вдихала чадний газ, який залишався після горіння вказаної печі, дане приміщення належним чином не провітрювалось, однак ОСОБА_6 не придаючи цьому уваги, та не вживаючи ніяких заходів для усунення несприятливих факторів для проживання малолітніх дітей, свідомо допустила настання тяжких наслідків у вигляді смерті малолітньої дочки ОСОБА_8 , біологічна смерть якої була констатована ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 годин 05 хвилин.

Згідно висновку експерта №37 від 15.02.2017 причиною смерті дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , настала внаслідок гострого отруєння чадним газом. Дана причина смерті підтверджується наявністю яскраво-рожевого кольору трупних плям, яскраво-червоним забарвленням м`язів грудної клітки та черевної порожнини, а також внутрішніх органів, наявністю яскраво-червоної рідкої крові у серці та великих судинах, ознаками асфіксії внаслідок кисневого голодування, набряком та вклиненням речовини головного мозку, а також виявленням смертельної для дитини концентрації карбоксигемоглобіну в крові (47,8%).

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.166 КК України, а саме злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

У підготовчому судовому засіданні сторонами заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення укладеної 08.09.2017 року між потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у кримінальному провадженні №000062, з одного боку, та обвинувачена у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 та 473 КПК України, з участю захисника ОСОБА_7 ..

Згідно вказаної угоди про примирення ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні (ст.166 КК України) та зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ст.166 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, звільнивши її від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України. При визначенні міри покарання сторонами враховується обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , зокрема щире каяття у вчиненні злочину, визнання своєї вини повністю та активне сприяння у розкритті злочину.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки потерпілого та обвинуваченої щодо укладення угоди.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю. Просить затвердити угоду про примирення.

Захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні просить затвердити угоду примирення

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до абзацу 6 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі ст. 75 КК України, так і на підставі ст. 79 КК України.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку укладення угоди, укладена добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать дані в судовому засіданні пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_10 , узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ст.166 КК України, а тому укладена угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Витрати на залучення експерта та речові докази - відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 - не обирався .

Керуючись ст.ст. 314, 368, 469, 370, 371, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 08.09.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №000062 між потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.2 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1