Справа № 362/929/18
Провадження № 1-кс/362/236/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001835 від 19.10.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

22.02.2018 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2017 р. о 19 год. 36 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились в приміщенні ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 182, де ОСОБА_7 побачив наглядно знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_7 виник умисел вчинити хуліганські дії, а саме побити ОСОБА_8 , щоб тим самим самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, показати свою зневагу до суспільства та існуючих правил поведінки. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 спільно побити ОСОБА_8 . На пропозицію ОСОБА_7 побити ОСОБА_8 , ОСОБА_6 погодився, тим самим вступив з ним в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вийшли з приміщення ТОВ «АТБ-маркет» та зупинилися на майданчику біля вхідних дверей в громадському місці. Дочекавшись, коли ОСОБА_8 вийшов з приміщення ТОВ «АТБ-маркет», ОСОБА_7 та ОСОБА_6 маючи прямий умисел на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, намагаючись продемонструвати своє нехтування існуючими правилами і нормами поведінки та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, вчинили хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та виразились в тому, що ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та почав його непристойно ображати, після чого ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому удар ногою в корпус та удар правою рукою, зібраною в кулак, в область обличчя. Після цього ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 рукою, зібраною в кулак, три удари в область голови. В цей час ОСОБА_8 намагався відійти від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в бік автостоянки, але останні не давали змогу йому це зробити. Після того, як ОСОБА_8 відійшов до мафу «Шмільна кава», який розташований по вул. Декабристів в м. Васильків, Київської обл., ОСОБА_6 наніс останньому удар рукою зібраною в кулак в область голови, від удару ОСОБА_8 впав. Піднявшись, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_7 та в цей момент ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 удар рукою зібраною в кулак в область обличчя, після чого ОСОБА_7 також завдав декілька ударів рукою зібраною в кулак в область голови ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_8 пройшов до свого автомобіля, який був припаркований за мафом «Шмільна кава» та сів до салону. В цей момент ОСОБА_6 також сів до салону автомобіля, а саме на переднє пасажирське сидіння та наніс декілька ударів ОСОБА_8 . ОСОБА_7 підійшов до відчинених водійських дверей та наніс декілька ударів ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення зникли в невідомому напрямку, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 175 Київського обласного бюро Судово-медичної експертизи Васильківського районного відділення, від вказаних насильницьких дій в ОСОБА_8 мали місце наступні тілесні ушкодження: уламковий перелом кісток лицевого черепа, рани на обличчі, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, можливо в строк та за обставин, вказаних в постанові. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в результаті самовільного падіння на тверду поверхню з висоти власного зросту виключається.

Тілесні ушкодження ОСОБА_8 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки спричинений тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, передбаченому ч.2 ст. 296 КК України та у розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, передбаченому ч.1 ст.187 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуєтьсяпротоколом допиту потерпілого, протоколом додаткового допиту потерпілого, протоколом впізнання потерпілим особи за фотознімками, слідчими експериментами за участю потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом впізнання свідком особи за фотознімками, відеозаписом з камер спостереження ТОВ «АТБ-маркет», протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження ТОВ «АТБ-маркет», оглядом місця події від 20.10.2017 р., протоколом огляду предмета від 26.10.2017 р., протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_7 , висновком експерта № 175 Київського обласного бюро Судово-медичної експертизи Васильківського районного відділення, висновком експерта № 021 Київського обласного бюро Судово-медичної експертизи Васильківського районного відділення.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років та злочину середньої тяжкості, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років. Останній проживає поблизу місця проживання потерпілого, тому може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 не має постійного місця роботи або навчання, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування шляхом зміни свого місця проживання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Застосування застави щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженні. Окрім цього, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування шляхом зміни свого місця проживання.

Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженні. Окрім цього, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування шляхом зміни свого місця проживання.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженні. Окрім цього, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом зміни свого місця проживання, у зв`язку із зазначеним слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки останній працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дослідивши клопотання та докази, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001835 від 19.10.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 187 КК України.

22.02.2018 р. о 11 год. 25 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 187 КК України.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Згідно ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 187 КК України, також в поданні слідчого відсутні будь-які докази про наявність зазначених ризиків і про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Не доведені такі ризики і прокурором у судовому засіданні.

Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001835 від 19.10.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді - домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 - у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;

- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1