справа № 606/2204/13-к
У Х В АЛ А

іменем України

24 вересня 2013 року

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Бойка І. І.,

при секретарі Губик М.В.

з участю прокурора Катеринюка С. Д.

захисника ОСОБА_1 шевського Б.Ф.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі подання представника Буданівської обласної психоневрологічної лікарні про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу в примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянину України, неодруженому, інваліду ІІ групи, підопічному Бережанського психоневрологічного будинку-інтернату,-

Встановив:

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2013 року, ОСОБА_2 звільнено від покарання за вчинення злочинів передбачених ст. 94 КК України, застосувавши до нього, примусовий захід медичного характеру у вигляді-примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом утримання та його поміщено у БОПНЛ.

Представник Буданівської обласної психоневрологічної лікарні звернулася до суду з поданням про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу ОСОБА_2 та звільнення його з БОПНЛ передавши під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання.

Відповідно до Акту /висновку комісії лікарів/ від 03.09.2013 року за № 259, вбачається що ОСОБА_2 пройшов курс лікування, в результаті чого його психічний стан покращився і стабілізувався. Соціально-небезпечних думок, тенденцій не проявляє. Тому комісія лікарів БПНЛ прийшла до висновку про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторно примусову психіатричну допомогу, передачі його під нагляд та лікування психіатра по місцю його постійного проживання.

Згідно п.2 ст.514 КПК України, заміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін її здоровя відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Відповідно до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" №7 від 03.06.2005 р. зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом"якшенні у зв"язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування в психіатричному закладі.

Представник БОПНЛ ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав, зіславшись на мотиви викладені в поданні та стверджує, що за час лікування ОСОБА_2 відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру, а саме у вигляді примусового лікуванні в БОПНЛ із звичайним режимом утримання.

Представник комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 висновок комісії підтвердив, зіславшись на мотиви викладені у висновку комісії, який обгрунтовує зміну застосуваних до ОСОБА_2 примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

Захисник ОСОБА_4 пояснив, що подання БОПНЛ підлягає до задоволення, оскільки висновок комісії лікарів-психіатрів є обгрунтований та ніким не заперечений.

Прокурор Катеринюк С.Д. повністю підтримав подання БОПНЛ та проти його задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з яких видно, що за наслідками лікування ОСОБА_2 стан його здоров"я значно покращився, поведінка активна, охоче включається в трудовий процес, самостійно спілкується з оточуючими, достатньо активний, відсутні соціально-небезпечні думки і тенденції, будує правильні плани на майбутнє, суд приходить до висновку, що подання БОПНЛ про зміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання-підлягає до задоволення, оскільки відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру і він не становить більше небезпеки для суспільства.

Керуючись ст.ст. 314,512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд-

Ухвалив:

Подання задоволити.

Змінити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, застосовані до нього у відповідності до ухвали Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2013 року,за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 94 КК України на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом семи днів.

Головуючий: