Справа № 404/4847/17
Номер провадження 1-кс/404/1906/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області про отримання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Митрофанівка Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню №0001047,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року, слідчий Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання під варту.

Заявлені по клопотанню вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Відповідно ч. 1, 3 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Частина друга, п.1 ст.188 КПК України передбачає: Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

На виконання вимог ч. 3 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання, слідчий з прокурором висловили твердження про свідоме ухилення підозрюваного від його явки до органу досудового розслідування. Але, дослідженні матеріали клопотання вказують про передчасність таких припущень, оскільки в системі заходів забезпечення кримінального провадження,- затримання, з метою приводу, є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод. Дозвіл на затримання можливо реалізувати виключно у випадку, коли безрезультатними залишились менш впливові заходи забезпечення, як то: виклик, штраф, привід, тощо. (ст.ст.134,140, 144 КПК України)

По означеному кримінальному провадженню, слідчий не вчинив жодних розшукових та процесуальних дій, спрямованих на встановлення безпосереднього місця перебування ОСОБА_4 , зокрема не викликав останнього для участі у проведенні слідчих дій. Також слідчий не застосував заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на завчасне вручення підозрюваному повістки. Після чого, за логікою законодавця (ст.ст.138-139 КПК України), повинен був проаналізувати поважність причин неприбуття та застосувати наслідки його неявок на виклик.

Потім вирішити питання про необхідність застосування грошового стягнення, привід та обов`язок вручення повідомлення про підозру, тощо.

Також відсутні запити слідчого щодо реального проживання, працевлаштування, хвороб чи смерті останнього, нема довідки з податкової інспекції про місця одержання заробітної плати (по ідентифікаційному коду). Не долучено доказів і про додержання вимог ч.1 ст.278 КПК України, за умовами якої у випадку неможливості вручення письмового повідомлення, вручення здійснюється у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто допущені порушення правила виклику підозрюваного, як то передбачено главою 11 КПК України, який здійснюється (ч.1, 8 ст.135 КПК України) шляхом: вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня виклику. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом. Зазначені вимоги закону не додержані, оскільки триденний строк не витриманий, що є неприпустимим.

Сторона обвинувачення не довела поважності неявок ОСОБА_4 . Неможливість національного правоохоронного органу забезпечити його виклик чи привід, за жодних умов не повинні підмінятись усними припущеннями про його умисне переховування від правоохоронних органів.

Самостійною підставою відмови у задоволенні поданого слідчим клопотання є те, що у матеріалах клопотання відсутні докази вручення повідомлення по підозру ОСОБА_4 .

Сукупний перелік істотних порушень, а також невиконання процедури вручення повідомлення про підозру, можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності/покарання не узгоджуються із завданням, у цьому кримінальному провадженні (ст.2 КПК України).

Відповідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стороні обвинувачення потрібен час на усунення недоліків. За таких умов виключається можливість негайного задоволення цього клопотання, як то вимагає ч. 2 ст.189 КПК України.

Сторона кримінального провадження вправі повторно ініціювати розгляд тотожних заявлених вимог.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.187-190, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Кіровоградського РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001047, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під ватрою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1