Справа № 461/2065/18
Провадження № 1-кс/461/2016/18
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
30.03.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Козятина Козятинського району Вінницької області, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
У провадженні Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 23.10.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та на строк від 5 до 10 років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім цього свідками в даному кримінальному провадженні являються неповнолітні на котрих останній може чинити тиск та впливати на них із вимогою не надавати показання або ж надати їх неправдивими. Також враховуючи що ОСОБА_4 займається збутом психотропних речовин на протязі тривалого часу, останній може продовжувати їх збувати з метою власного збагачення.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

ОСОБА_4 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які клопотання заперечили з мотивів необґрунтованості та безпідставності і просили обрати більш м`який запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та на строк від 5 до 10 років без альтернативи застосування більш м`якого покарання, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового слідства та суду, чинити тиск та впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання вищенаведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, відсутні обставини, які перешкоджають утриманню підозрюваного в слідчому ізоляторі, а тому клопотання підлягає задоволенню, оскільки необхідним та можливим є обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, вважаю за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Таким чином, законодавець покладає на слідчого та прокурора обов`язок довести обґрунтованість клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний був затриманий 29.03.2018 року. Однак, прокурор не довів в судовому засіданні правомірність затримання підозрюваного 29.03.2018 року. Таким чином, оскільки в ході розгляду клопотання не подано доказів на підтвердження наявності обставин встановлених п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а відтак таке затримання слід визнати незаконним.

Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено, що слідчий, згідно усних пояснень прокурора, не клопотав про визначення розміру застави, оскільки даний злочин вчинений із застосуванням насильства. Прокурор, під час розгляду клопотання, вказав, що оскільки інкриміновані підозрюваному злочини вчинені із застосуванням насильства, то підстав для визначення застави немає.

Дійсно, згідно п. 1 ч. 4 ст. 184 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст.307 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 307 КК України «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів» в диспозиції даних положень наведено наступне:

Ч.1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів;

Ч. 2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Таким чином, у наведених положеннях ст. 307 КК України відсутнє будь-яке посилання на таку кваліфікуючу ознаку як застосування насильства або погрозою його застосування.

Слід відзначити, також і те, що слідчий суддя звертав на це увагу прокурор, однак останній на зауваження суду належним чином не відреагував і проігнорував той факт, що наведені ним усні доводи містять очевидні розбіжності з оголошеною підозрою, а його доводи і мотиви взагалі не відповідають положенням Закону.

Згідно ч.3. 184 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на те, що прокурор не подав жодного доказу для застосування положень ч. 4 наведеної статті КПК України, на підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених в ході розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, вважаю за можливе визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 , 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 480,00 гривень.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:
Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 , у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 480,00 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі наявності таких;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали 60 днів з моменту фактичного затримання до 29 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1