Справа № 192/1740/17
Провадження № 1-в/192/16/18
Ухвала
Іменем України
"30" січня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Березівське, Попаснянського району, Луганської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджений, представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, надали суду заяви, згідно яких просили проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 12, 14).
З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомлених, засудженого та представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність засудженого і представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. 9).

Крім того, ОСОБА_3 , був засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, а також вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28 липня 2005 року за ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, судимості за якими не зняті та непогашені до теперішнього часу (а.с. 21).

Тобто ОСОБА_3 на даний час має дві судимості за умисні тяжкі злочини.

Згідно п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1