Справа № 191/2545/17
Провадження № 1-в/191/856/17
У Х В А Л А
іменем України
21 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Синельниківської ВК№94 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, просить суд застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України, оскільки ним вже відбуто 2/3 частини призначеного строку покарання. Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Окрім того пояснив суду, що він працевлаштований, та дотримується норм які визначають порядок і умови відбування покарання.

Представник адміністрації СВК №94 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, з тих підстав, що ОСОБА_5 на шлях виправлення став, але не довів своє виправлення, тому до нього не можливо застосувати ст..81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, надані суду матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 20.10.2014 року. Відбуває покарання у виправній колонії № 94 з 22.04.2015 року. У цій справі засуджений 11.03.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано попереднє ув`язнення з 16.10.2014 року по 09.04.2015 року включно. Початок строку 16.10.2014 року, кінець строку 23.05.2018 року. Умовно-достроковому звільненню підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 13.01.2017 року.

Відповідно до характеристики засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, має 1 заохочення та 2 стягнення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин персоналом. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Усаті у роботі самодіяльних організацій, не бере. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отрує посилки. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює, розкаюється у вчиненому злочину на профілактичному обліку не перебуває. Питання щодо можливості застосування зміні умов тримання відповідно до ст..101 КВК України розглядалось 29.02.2016 року та засудженому було відмовлено, враховуючи його заяву з проханням не застосовувати вищезазначену пільгу. Питання щодо зміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст.82 КК України розглядалось 29.07.206 року. Засудженому було відмовлено, як особі, що нестала на шлях виправлення. Також, 16.01.2017 року засудженому комісією було відмовлено в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення за ст.81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Отже, ОСОБА_5 за весь час відбування покарання зарекомендував себе з посередньо, працевлаштований, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, станом на 13.01.2017 року відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, станом на 21.09.2017 року його невідбутий строк складає 8 місяців 2 дні, а тому наявні підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Засудженого вироком Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, ОСОБА_5 звільнити умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі на не відбутий строк 8 (вісім) місяців 2(два) дні.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_6 Матіяш