Справа №359/1214/18
Провадження №1-кп/359/307/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 березня 2018 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилипчатино Артемівського району Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.1995 року за ч.2 ст. 215-3, ст. 208, ч.3 ст. 140 КК України, із застосуванням ст. 42 КК України, до п`яти років позбавлення волі, за вироком Бориспільського районного суду Київської області від 23.02.1999 року за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 215-3, ч.1 ст. 145, ч.3 ст. 193, ч.2 ст. 142, ч.2 ст. 145, ст. 208, ст. 42 КК України, до одинадцяти років позбавлення волі, за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.11.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2012 року за ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України, до чотирьох років позбавлення волі; за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, до одного року та одного місяця позбавлення волі;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України за наступних обставин.
Так, 06 січня 2018 року приблизно о 23 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення, а саме магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою реалізації якого, ОСОБА_4 ударом правої ноги пошкодив вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та таким чином незаконно проник всередину вказаного магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 вищевказаними умисними, злочинними діями намагався заподіяти матеріальну шкоду, згідно висновку товарознавчої експертизи від 29.01.2018 року, на загальну суму 2767 (дві тисячі сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок.
Тому, своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) поєднаної з проникненням у інше приміщення, вчиненої повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, захисника обвинуваченого суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення епізодів вчинених кримінальних правопорушень, часу скоєння злочинів, розміру завданої шкоди, викраденого майна тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначених злочинів визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому.
Показав, що він дійсно 06 січня 2018 року перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , проник у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою реалізації якого, ударом ноги пошкодив вхідні двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та незаконно проник всередину магазину. У приміщенні вищезазначеного магазину взяв зі столу мобільні телефони та поклав їх в кишеню штанів в які був одягнутий, після чого із телефонами намагався покинути приміщення магазину, але в цей момент був виявлений працівниками поліції, у зв`язку з чим, не зміг виконати усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого та речові докази у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України, замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Так, санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим тяжкого злочину.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_4 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
В той же час, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 не працюючий, за місцем проживання та реєстрації у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем свого проживання характеризується з позитивної сторони, раніше був судимий.
Останній раз, засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.03.2016 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, до одного року та одного місяця позбавлення волі. З цього приводу має непогашену та не зняту судимість.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
З цього приводу, з урахуванням того, що ОСОБА_4 раніше вчиняв злочини проти власності, немає постійної роботи та заробітку, невідшкодування ним завданої шкоди внаслідок пошкодження дверей, суд вважає за доцільне призначити мінімальне покарання у виді трьох років позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального закону, та обрати покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Так, судом встановлено відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_4 покарання з іспитовим строком та застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, з урахуванням його особистості.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у виді вартості проведеної експертизи в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, а строк покарання слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 07.01.2018 року.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 331, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 07.01.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: мобільні телефони «Nokia» модель 107, «Samsung» модель SGH-E250, «Nokia» модель RM-1110, «Samsung» модель GT-S 3650, «ZTE» модель «evolution», що перебувають в камері зберігання речових доказів, - повернути власнику потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1