Провадження № 1-кп/331/193/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувані за № 0005231 від 30.11.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно працевлаштованого оператором ГРС 5 розряду ПАТ «Укртрансгаз» сімейний стан одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2017 року, приблизно о 17 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вулиці Шкільної зі сторони вулиці Української в напрямку вулиці Запорізької в місті Запоріжжі.

В цей час, по нерегульованому пішохідному переходу, що розташований в районі будинку № 13 по вулиці Шкільній м. Запоріжжі, який позначено дорожньою розміткою «зебра» та дорожніми знаками «Пішохідний перехід», зліва-направо по ходу руху автомобіля «DAEWOO LANOS», проїжджу частину перетинала пішохід ОСОБА_7 .

Під час руху по вказаній вулиці, водій ОСОБА_5 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_7 яка рухалась по ньому, а також технічну можливість уникнути на неї наїзду, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого виїхав на вказаний пішохідний перехід де скоїв наїзд передньою частиною кузова керованого ним автомобіля на останню.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, де зазначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_5 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була госпіталізована до КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», де ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла.

Смерть ОСОБА_7 настала від тупої сполученої травми голови та кінцівок з чисельними переламами кісток скелету та пошкодженням внутрішніх органів при явищах шоку. Це підтверджується: наявністю ушкоджень з ознаками прижиттєвості, даними клінічної течі травми, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, ознаками шунтування кровотоку в нирці, лейкоцитозом в судинах серця, легені, печінки, рідким станом крові у порожнинах серця та крупних судинах.

Тупа сполучена травма голови та кінцівок утворилась незадовго до надходження ОСОБА_7 в стаціонар, знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження.

Крововилив у м`які тканини шиї утворився в один час з тупою сполученою травмою голови та кінцівок, від травматичної дії тупим предметом з прикладанням травмуючої сили в область шиї, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходиться, при житті кваліфікується як тілесне ушкодження легкого ступеню тяжкості.

Пошкодження у ОСОБА_7 могли утворитись при ДТП в результаті зіткнення транспортного засобу, що рухається з пішоходом, з первинним впливом виступаючими частинами кузова автомобіля у передньо-зовнішню поверхню правої голені.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертиз, документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що 29.11.2017 року, близько 17 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», він здійснював рух по лівій смузі проїжджої частини по вулиці Шкільній з боку вулиці Української в сторону вулиці Запорізької в м. Запоріжжі. На задньому пасажирському сидінні керованого ним транспортного засобу знаходилась його дружина та колега дружини. Його увагу ніхто не відволікав, він стежив за дорожньою обстановкою. Технічний стан автомобіля був справний, швидкість руху не перевищувала 30-40 км/год. Погодні умови були не сприятливі, ішов дощ. В той час, коли він наближався до пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою та дорожнім знаком, по зустрічній смузі руху наближався автомобіль, який світом фар засліпив йому видимість дороги. Заїхавши на пішохідний перехід, він відчув удар, після чого застосував екстрене гальмування. Вийшовши з машини, він побачив, що передньою частиною кузова здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала дорогу по пішохідному переходу зліва-направо по ходу руху його транспортного засобу. Доки його дружина надавала допомогу потерпілій, він подзвонив до служби «103», викликав медичну допомогу та до служби «102». В цей час, неподалік він місця ДТП проїжджала машина швидкої медичної допомоги, яку він зупинив та попросив надати потерпілій невідкладну допомогу. Через деякий час приїхала ще одна машина швидкої допомоги, яку він викликав та госпіталізувала потерпілу ОСОБА_7 . Він дочекався працівників поліції, надав пояснення та поїхав на роботу. Наступного дня, 30.11.2017 року він направився до лікарні, щоб дізнатись про стан здоров`я ОСОБА_7 , проте йому повідомили, що остання померла. В ході досудового розслідування він сплатив потерпілій ОСОБА_4 , в добровільному порядку, грошові кошти в сумі 30000 гривень за рахунок відшкодування матеріальних збитків. В судовому засіданні приніс вибачення потерпілій.

Висновком експерта № 9-844 від 19.12.2017 року встановлено, що в діях водія автомобіля «Ланос» ОСОБА_5 є невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з подією. Водій автомобіля «Ланос» ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 (а.п. 40-44).

Висновками експерта № 4214 від 19.12.2017 року та № 2893 від 19.12.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від тупої сполученої травми голови та кінцівок з численними переламами кісток скелету та пошкодженням внутрішніх органів при явищах шоку. Це підтверджується: наявністю ушкоджень з ознаками при життєвості, даними клінічної течі травми, нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, ознаками шунтування кровотоку в нирці, лейкоцитозом, в судинах серця, легені, печінки, рідким станом крові у порожнинах серця та крупних судинах. Тупа сполучена травма голови та кінцівок утворилась незадовго до надходження ОСОБА_7 в стаціонар, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. Крововилив у м`які тканини шиї утворився в один час з тупою сполученою травмою голови та кінцівок, від травматичної дії тупим предметом з прикладанням травмуючої сили в область шиї, в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходиться, при житті кваліфікується як тілесне ушкодження легкого ступеню тяжкості. З огляду на масивність травми, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту їх розташування, експерт припускає, що пошкодження у ОСОБА_7 могли утворитись при ДТП в результаті зіткнення транспортного засобу, що рухається з пішоходом, з первинним впливом виступаючими частинами кузова автомобіля у передньо-зовнішню поверхню правої голені. Найбільш вірогідно, на момент отримання ушкоджень ОСОБА_7 знаходилась у вертикальному чи близького до цього положенні, в русі (шаг, біг). Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 00-05 годині (а.п. 46-62).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив необережний тяжкий злочин, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований оператором газорозподільної станції 5 розряду у Запорізькому лінійному виробничому управління магістральних газопроводів УМГ "Харківтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", у зв`язку з чим має стабільне джерело доходу, разом з тим навчається на 1-му курсі заочної форми навчання Запорізького національного технічного університету, має постійне місце проживання. За місцем роботи, навчання та проживання характеризується виключно з позитивного боку, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває (а.п. 72-83).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, в добровільному порядку відшкодував моральну шкоду, у зв`язку з чим претензій матеріального або морального характеру потерпіла не має, приніс потерпілій вибачення за свої дії.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги думку потерпілої, яка просить суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним відбуванням покарання в умовах ізоляції та без позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування, призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт автомобіля «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2017 року (а.п. 67).

Речові докази:

- автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити у ОСОБА_5 за належністю (а.п. 68-69);

- лазерний диск, на якому міститься відеозапис ДТП від 29.11.2017 року, який долучений до матеріалів провадження - зберігати при матеріалах провадження (а.п. 70-71).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1