Справа № 459/2171/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1232/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
судового засідання
16 березня 2018 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу

за участю: прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
представник потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
У провадженні апеляційного суду Львівської області знаходиться матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 27.10.2017р., яким ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України на 5 років позбавлення волі. Обвинуваченого ОСОБА_7 взято під варту із зали суду та постановлено йому рахувати строк відбуття покарання з 27.10.2017р.
Захисник ОСОБА_6 подала до апеляційного суду клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу.
У клопотання захисник просить скасувати обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що при постановленні обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення. Зазначає, що під час досудового розслідування та судового провадження до обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався і сторони судового провадження не клопотали про взяття ОСОБА_7 під варту із зали суду. Вирок суду першої інстанції не містить обґрунтування для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та незастосування альтернативних запобіжних заходів, застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам КПК України. Вказує, що ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі вироку суду, який не набрав законної сили.
Звертає увагу на особу ОСОБА_7 , який, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої праці, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах,
під час досудового розслідування сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству, є особою похилого віку, має дружину, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Покликається на наявність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, які свідчать про вкрай негативний стан здоров`я обвинуваченого протягом останніх 5 років. Вважає, що наведені обставини та матеріали кримінального провадження свідчать про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_8 подав до апеляційного суду клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу.
У клопотанні захисник просить скасувати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або змінити цей запобіжний захід на більш м`який, або привести у відповідність до ч. 3 ст. 183 КПК України вже обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши альтернативний запобіжний захід у виді застави у мінімальному розмірі.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було застосовано вироком суду без жодних відповідних клопотань сторони обвинувачення. При цьому, рішення суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 даного запобіжного заходу взагалі не обґрунтовано. Зазначає, що на день постановлення вироку до ОСОБА_7 запобіжні заходи не застосовувались і процесуальні обов`язки на нього не покладались. Окрім цього, покликається на те, що рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийнято без визначення ризиків, без обговорення можливості встановлення більш м`якого запобіжного заходу та без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Звертає увагу, що нормами КПК України не передбачено, що при постановленні обвинувального вироку суд має право обирати будь-який запобіжний захід.
Вважає, що на даний час існують обставини для зміни ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід. Покликається на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на данні про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, хворіє, проживає у незареєстрованому шлюбі, за місце проживання та колишніх місць праці характеризується позитивно, та відсутність підстав для перешкоджання кримінальному провадженню та інше.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження щодо заявлених захисниками клопотань, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слід задоволити частково.
Так, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Ч.2 ст. 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за встановленим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, визначених законом.
Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.10.2017р. ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України на 5 років позбавлення волі. Обвинуваченого ОСОБА_7 взято під варту із зали суду та постановлено йому рахувати строк відбуття з 27.10.2017р.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Рішення про запобіжний захід вирішується у порядку Розділу 2 КПК України.

Так, ст. 176 КПК України передбачає наявність клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Як встановлено колегією суддів, в ході досудового розслідування та судового провадження сторонами кримінального провадження такі клопотання не подавались.

Суд першої інстанції прийняв рішення про взяття під варту ОСОБА_7 не у спосіб, передбачений чинним КПК України.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що клопотання захисників ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 слід задоволити частково.
На підставі наведеного, керуючись ст. 405 КПК України, колегія суддів,

постановила :
Клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволити частково.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти з зали суду.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4