Дата документу 06.12.2017 Справа № 554/9697/17
Провадження № 1-кс/554/8361/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 04.12.2017 року, близько 09 годин, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем спільного мешкання з матір`ю ОСОБА_6 , в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаній квартирі, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 нанесла потерпілій удари молотком по голові та численні удари ножем в область тулубу, голови та кінцівкам, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, численних колото-різаних пошкоджень голови, шиї тулубу та кінцівок, від чого потерпіла померла на місці.
04.12.2017 за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України затримана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 .
04.12.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
04.12.2017 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 був проведений огляд під час якого було вилучено: три кухонні ножі з шухляди кухонного столу;виріз шпалери зі слідами РБК, що вирізаний з стіни приміщення кухні;кофта трикотажна, футболка, труси, пара носків вилучені з відра для сміття, що знаходиться в приміщенні кухні;жіночі штани типу лосини, вилучені з пральної машини, що розташована в приміщенні кухні;змив РБК з поверхні столу тумби в приміщенні кухні та контроль до нього;
полімерний пакет з батону, вилучений в приміщенні кухні;виріз шпалери зі стіни коридору, що при вході у приміщення кухні;змив РБК з поверхні ручки ванної кімнати;змив РБК та контроль до нього з поверхні дверей кухні;змив РБК з поверхні кімнати дверей №1;змив РБК з підлоги кімнати №1 та контроль до нього;змив РБК з поверхні тумби в кімнаті №1 та контроль донього;рюкзак, чорного кольору на якому містяться сліди РБК з кімнати №1;рушник, що був вилучений у приміщенні ванної кімнати;виріз з РБК з поверхні дивану № НОМЕР_1 в кімнаті №1;мікрочастинки з обох долоней рук ОСОБА_6 ;сліди рук на п`яти відрізках липкої стрічки ( з поверхні скла, дверей балкону кімнати №1, поверхні мобільного телефону «Ксіомі» сірого кольору, з поверхні дверей ванної кімнати, з поверхні дверей кімнати №1);змиви РБК з правого та лівого бильців дивану №1, кімнати №1;молоток з деревяною ручкою; дві волосини вилучені з робочої частини молотка.
Вищевказані об`єкти, вилучені під час проведення огляду місця події могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду. Під час затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук затриманої особи під час якого було вилучено: мобільний телефон «Huawei TIT-U02» IMEI 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі та сім картка «ВФ Україна» № НОМЕР_4 .
Вищевказані об`єкти, вилучені під час проведення огляду місця події могли зберегти на собі сліди вчиненого злочину, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.
Підозрювана та захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, надали заяви в яких просили розглянути клопотання слідчого про арешт майна без їх участі.
Суд, вислухавши думку слідчого, прокурора, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , якій 04.12.2017 року оголошено про підозру за ч.1 ст. 115 КК України.
05.12.2017 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання підвартою, строком на 60 діб.
Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України , статті 170 КПК України, слідчий , прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні , в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається , що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_5 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку від 04.12.2017 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 04.12.2017 року, майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:три кухонні ножі з шухляди кухонного столу;виріз шпалери зі слідами РБК, що вирізаний з стіни приміщення кухні;кофта трикотажна, футболка, труси, пара носків вилучені з відра для сміття, що знаходиться в приміщенні кухні;жіночі штани типу лосини, вилучені з пральної машини, що розташована в приміщенні кухні;змив РБК з поверхні столу тумби в приміщенні кухні та контроль до нього; полімерний пакет з батону, вилучений в приміщенні кухні;виріз шпалери зі стіни коридору, що при вході у приміщення кухні;змив РБК з поверхні ручки ванної кімнати;змив РБК та контроль до нього з поверхні дверей кухні;змив РБК з поверхні кімнати дверей №1;змив РБК з підлоги кімнати №1 та контроль до нього; змив РБК з поверхні тумби в кімнаті №1 та контроль донього; рюкзак, чорного кольору на якому містяться сліди РБК з кімнати №1; рушник, що був вилучений у приміщенні ванної кімнати; виріз з РБК з поверхні дивану № НОМЕР_1 в кімнаті №1; мікрочастинки з обох долоней рук ОСОБА_6 ; сліди рук на п`яти відрізках липкої стрічки ( з поверхні скла, дверей балкону кімнати №1, поверхні мобільного телефону «Ксіомі» сірого кольору, з поверхні дверей ванної кімнати, з поверхні дверей кімнати №1); змиви РБК з правого та лівого бильців дивану №1, кімнати №1; молоток з деревяною ручкою; дві волосини вилучені з робочої частини молотка.
Накласти арешт на майно вилучене під час затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук затриманої особи під час якого було вилучено: мобільний телефон «Huawei TIT-U02» IMEI 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в силіконовому чохлі та сім картка «ВФ Україна» № НОМЕР_4 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1