В И Р О К
іменем України
Справа №377/114/18
Провадження №1-кп/377/21/18
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, вдівця, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.09.1995року Зміївським районним судом за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку;
- 24.05.1999року Зміївським районним судом за ч.3 ст.213, ч.2 ст.187, ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 29 днів із конфіскацією майна;
- 13.11.2002року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 10 років із конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 10 місяців 6 днів за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2011року на підставі ст. 81 КК України;
- 26.04.2013року Зміївським районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, -
- по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив злочин проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло, за наступних обставин.
29 листопада 2017 року, в денний час, ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , вступили в попередню змову між собою та вирішили проникнути до будь-якої з квартир вказаного будинку, щоб в подальшому вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, відкрили двері квартири АДРЕСА_3 та проникли в середину житла. Проникнувши в середину квартири ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , почали шукати майно, яке можна викрасти. Перебуваючи в спальній кімнаті ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , викрали з середини туалетного столику наступне:
- золоту каблучку з діамантом зі вставками з білого золота, вагою 5,1г діамант 0,21 карат, проби 585, вартістю 41 600 гривень;
- каблучку з червоного золота з перлиною, проби 585, перлина діаметром приблизно 4мм, вагою 5г, вартістю 16 800 гривень;
- каблучку з каменями прямокутної форми «рубін», 585 проби, вагою 5г, вартістю 29 680 гривень;
- каблучку з білого та червоного золота, з каменем коричневого кольору, квадратної форми, «раух топаз» вагою 3,5г, вартістю 25 700 гривень;
- обручку чоловічу, з червоного золота, проби 585, вагою 4г, вартістю 12 330 гривень;
- золотий ланцюг, 55см, 585 проби, вагою 8г, вартістю 10 300 гривень;
- натільний хрест, з червоного золота, 585 проби, виконаний у вигляді 3D, вагою 5г, вартістю 4 050 гривень;
- золотий браслет на руку, 585 проби, вироблений з прямокутних частин, три з яких поліровані, а інші матові, шириною приблизно 6-7мм, вагою 10г, вартістю 21 630 гривень;
- сережки з червоного золота, 585 проби з перлинами в діаметрі приблизно 6мм, вагою 3г, вартістю 2 760 гривень;
- сережки з червоного золота, 585 проби у вигляді полу місяця, які мають прямокутний камінь приблизно 3-4 мм, «рубін», вагою 3,5г, вартістю 6 650 гривень;
- сережки з червоного золота, 585 проби з каменем прямокутної форми «раух топаз» розміром приблизно 4-5мм, вагою 3г, вартістю 10 000 гривень;
- сережки із срібла вагою 5,85г, зі вставкою з червоного золота, 375 проби, з каменем «Бурштин» круглої форми розміром приблизно 1см, вага срібла 3,85г, вага золота 0,14г, вартістю 878 гривень;
- ювелірний набір, кольє та сережки «Маліка», з якого металу виготовлені не відомо, мають вигляд пелюстків, вартістю 125 гривень;
- срібний ланцюг 55 см завдовжки, плетіння «бісмарк», 925 проби, вагою 10г, вартістю 1 260 гривень;
- натільний хрест зі срібла, вагою 5г, вартістю 1 460 гривень;
- каблучку зі срібла 925 проби, з чорною штучною перлиною, 1,3г, вартістю 948 гривень;
- парфумовану воду, жіночу «NEROLI» IV ROHE, 50 мл., вартістю 1 032 гривні;
- парфумовану воду жіночу IV SEN LORAN 30 мл. вартістю 906 гривень;
- набір із срібної каблучки, 925 проби, вагою 3гр., з логотипом «Шанель» та срібних сережок, 925 проби, вагою 4гр. з логотипом «Шанель», вартістю 1 085 гривень;
- срібний ланцюг 925 проби, крученого сплетіння, із вставками овальної форми, довжиною 45см., вагою 7г., вартістю 1 118 гривень;
- срібний наручний браслет 925 проби, вагою 4гр., вартістю 638 гривень;
- срібний наручний браслет із вставками у вигляді квітів, 925 проби, вагою 3,5гр., вартістю 620 гривень;
- чоловічі срібні запонки з камінням «агат», вагою 6гр., вартістю 568 гривень,
які належать потерпілій ОСОБА_4 , та викрали їх, завдавши останній матеріального збитку на загальну суму 192 138,00 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , розпорядились викраденим майном за власним розсудом.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, за попередньою змовою осіб, поєднаному з проникненням у житло ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно він разом із ОСОБА_9 ,єнковою шляхом підбору ключів, відкрив замки квартири номера якої не пам,ятає, у будинку АДРЕСА_2 29 листопада 2017 року і скориставшись відсутністю господарів, викрав золоті, срібні ювелірні вироби, перелік яких зазначено в обвинувальному акті, з цим переліком викраденого згоден. Несподівано в квартиру зайшла господарка, тому вони з викраденим майном вибігли з квартири, але в квартирі залишив свій головний убір шапку. Вибігши з під,їзду квартири узяли таксі і поїхали в м. Чернігів. Де він зустрівся з ОСОБА_10 і попросив останнього здати дві обручки в Ломбард, повідомивши останнього що це його речі. Інші речі продав, кому і куди непам,ятає. Крадіжку вчинив через збіг тяжких сімейних обставин, є вдівцем, опікується двома неповнолітніми доньками, і батьками які є пенсіонерами. У скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні, суду повідомила, що 29.11.2017 року в обідній час прийшла до себе додому, це квартира яка знаходиться в будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши до приміщення виявила двох невідомих осіб чоловіка і жінку, на даний час прізвище чоловіка ОСОБА_11 , вона його впізнала. Останній підійшовши до неї і в обличчя застосував електрошокер, вона відчула біль і відхилилася, звільнивши останнім вихід з квартири, повз неї пробігла жінка, за нею чоловік, із останніх сил вона наздогнала ОСОБА_11 і зірвала з його голови шапку, останній повернувся і знову застосував до неї електрошокер, через що вона обезсилила, а викрадачі вибігли з будинку і зникли. Вона зателефонувала чоловіку і в поліцію. Після огляду квартири виявила, що зникло багато ювелірних прикрас із золота і срібла. На даний час має претензії матеріального характеру до підсудного на відшкодування майнової шкоди в розмірі 192 138,00 гривень. З цивільним позовом буде звертатися до суду в порядку цивільного провадження.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши обвинуваченому, потерпілій і іншим учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Дії обвинуваченого органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, оскільки доведені у судовому засіданні дії підсудного відповідають цим ознакам.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину у судовому засіданні.
При цьому суд враховує, що вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, за правилами ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Призначаючи обвинуваченому покарання, слід врахувати, що воно має бути необхідним та достатнім для його виправлення. Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують покарання, та пом,якшують покарання, особу обвинуваченого, характеризуючи дані про особу, а саме захисником обвинуваченого надано копії свідоцтв про народження дівчат 2002 року та 2005 року народження, про те, що в свідоцтві про їх народження підсудний записаний як їх батько, до суду документів, проте, що він позбавлений батьківських прав відносно вказаних осіб не надано, в той же час відповідно до вироку від 27.08.2014 року Зміївського районного суду Харківської області в характеризуючих анкетних даних зазначено, що має трьох дітей відносно 2 позбавлений батьківських прав, а 3 дитина проживає поза сім,єю батька, і тому суд не може зробити висновок, що вказані діти перебувають на його утриманні, оскільки будь-які докази цього у судовому засіданні не надано. Суду надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_12 , зі слів підсудного на даний час він є вдівцем, проте доказів того що він перебував з вказаною особою в шлюбі і є вдівцем суду не надано, відповідно анкетних даних в вироках за 24.05.1999 року та 15.09.1995 року він зазначений як одружений, а в вироці від 27.08.2014 року зазначено, що він неодружений, документів того що на час смерті ОСОБА_12 , обвинувачений перебував із нею у шлюбі суду не надано. Суду захисником передано довідку про ОСОБА_13 , 1945 року народження, проте що остання перебуває на «Д» обліку у зв,язку із переліком захворювань, але доказів того, що вказана особа є рідною матір,ю підсудного,перебуває на його утриманні також не надано, відповідно наданої довідки з місця реєстрації підсудного, скарг від сусідів на нього не надходило, претензій не мають, проте з ким проживає і хто перебуває на його утриманні не зазначено, до суду також не надійшло доказів, того, що підсудний до вчинення злочину був працевлаштований і мав тісні соціальні зв,язки у суспільстві. В той же час суду надано вимогу про судимість та вироки судів про його неодноразове засудження за вчинення тяжких злочинів, серед яких є вчинення злочинів проти власності, а це характеризує його як особу яка відповідних позитивних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала, повторно, вчинила злочин проти власності, суд вважає, що ці дані про особу винного унеможливлюють застосування до нього ч.1 ст.69 КК України. В даному випадку суд вважає неможливим застосування ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої ч.3 ст.185 КК України, про що просив захисник, виходячи з наступного. Із змісту ч.1 ст.69 КК України вбачається, що підставою, для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, є наявність не тільки кількох обставин, що пом,якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а і особа винного. З урахуванням того що ОСОБА_5 , не працює, легального доходу немає, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, а також за ч.3 ст.289 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто має рецидив злочину тому у суду відсутня можливість застосування до нього ч.1 ст.69 КК України. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, з числа альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
На час розгляду кримінального провадження у суді цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. В той же час з ОСОБА_5 , підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме за проведення двох експертиз на загальну суму 7202,67 гривень.
Питання по речовим доказам суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
Беручи до уваги, що до набрання вироком законної сили для запобігання ризику, передбаченого п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик вчинення, ОСОБА_5 , інших злочинів та ризик переховуватися від суд, для запобігання яких обвинуваченому ОСОБА_5 , було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також з метою забезпечення виконання вироку застосований запобіжний захід ОСОБА_5 , необхідно продовжити до набрання вироком законної сили. Згідно правил частини 5 статті 72 КК України час тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , з 30.11.2017 року по 07.12.2017 року, а також з 20 лютого 2018 року по 15.03.2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Застосований до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_16 обчислювати з 15.03.2018 року, зарахувавши в період відбуття покарання період з 30.11.2017 року по 07.12.2017 року, а також з 20 лютого 2018 року по 15.03.2018 року.
- два механізми замків та 7 ключів в спеціалізованому пакеті №4025548 відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.01.2018 року переданих до кімнати речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області повернути потерпілій ОСОБА_4 ;
- шапку відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.02.2018 року переданих до кімнати речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_5 ;
- зразок букального епітелію відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.02.2018 року переданих до кімнати речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області залишити при справі.
Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати у кримінальному провадженні, а саме вартість проведення експертиз в сумі 7202 гривні 67 копійок в дохід держави.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1