Справа № 627/1096/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2017смт. Краснокутськ

Слідчий суддя Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

заступника наальника СВ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області клопотання заступника начальника СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000537 від 15.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Заступник начальника СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на: автомобіль ГАЗ днз. НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , але знаходиться у користуванні ОСОБА_6 1977 р.н., кислородний балон ємністю 20 л., на кінці якого прикріплений різак, пропановий балон ємністю 40 л., ваги «спартак», мотивуючи тим, що 15.11.2017 року до Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа, в ніч з 14.11.2017 на 15.11.2017 шляхом вільного доступу намагалася здійснили крадіжку 20 листів шиферу та 2 металевих швелерів за адресою АДРЕСА_2 . Сума спричиненого збитку встановлюється.

Під час огляду місця події, що мало місце на неогородженій території домоволодіння по АДРЕСА_2 , було виявлено транспортний засіб, а саме автомобіль марки ГАЗ з фургоном, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , але знаходиться у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_4 , з дозволу якого проводився огляд вказаного автомобіля. Під час огляду автомобіля ГАЗ, в салоні було виявлено кислородний балон ємністю 20л., на кінці якого був прикріплений різак, пропановий балон ємністю 40л., ваги «спартак» для зважування до 300 кг.

Враховуючи, що автомобіль ГАЗ днз. НОМЕР_1 , кислородний балон ємністю 20 л., на кінці якого прикріплений різак, пропановий балон ємністю 40 л., ваги «спартак», відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а також необхідні для проведення судових експертиз, слідчий просить накласти на нього арешт.

При розгляді даного клопотання в судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, прохав задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні заступник начальника СВ також підтримала клопотання прохала його задовольнити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом, клопотання про арешт майна не підтримав та пояснив, що ніякого кримінального правопорушення він не скоював, на даний час він перебуває в якості свідка. Окрім цього матеріальні збитки взагалі не встановлені, а також той факт, що жодних викрадених речей в його автомобілі не було та жодних речей він не викрадав.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, заступника начальника СВ та свідка, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Також, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 р., не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Однак, із клопотання про арешт майна не вбачається, що встановлена особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України або яка в силу закону несе цивільну відповідальність.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.11.2017 року на неогородженій території домоволодіння по АДРЕСА_2 , було виявлено транспортний засіб, а саме автомобіль марки ГАЗ з фургоном, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , але знаходиться у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також під час огляду автомобіля ГАЗ, в салоні було виявлено кислородний балон ємністю 20л., на кінці якого був прикріплений різак, пропановий балон ємністю 40л., ваги «спартак» для зважування до 300 кг.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, заступник начальника СВ у клопотанні про арешт майна не навела правову підставу для арешту майна, не зазначила можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні та не надала жодних доказів на те, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, не зазначила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення або суспільно - небезпеченого діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не навела можливості спеціальної конфіскації майна, не зазначила розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також не вказала розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_6 завданим кримінальним правопорушенням. Заступник начальника СВ в своєму клопотанні про арешт майна не довела необхідність такого арешту, а також не довела наявність ризиків, передбачених аб.2 ч.1 ст.170 КПК України .
Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України у клопотання про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Відповідно до частини 3статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на наведене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.

За вимогами ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000537 від 15.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, а саме: автомобіля ГАЗ днз. НОМЕР_1 , білого кольору; кислородного балону ємністю 20 л., на кінці якого прикріплений різак; пропанового балону ємністю 40 л.; ваги «спартак» - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1