Справа № 755/4770/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001630 від 12 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТОВ «Пенсіл Мен», який має на утриманню малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
11 лютого 2018 року, приблизно о 16 год 13 хв, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Рухаючись зі швидкістю 60 км/год по проїзній частині вул. Алма-Атинської з боку вул. Довбуша в напрямку вул. Новаторів у м. Києві з правим боковим інтервалом до трамвайних колій приблизно 1 метр, допустив порушення вимог п. 2.9а, 10.1, 11.3 правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, відволікся від управління керованого ним автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, де в той час зі швидкістю 30 км/год рухався автомобіль «Cheri Amulet», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_3 здійснив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля «Ford Transit» в передню ліву бокову частину автомобіля «Cheri Amulet», від даного зіткнення автомобіль «Ford Transit» відкинуло лівіше на тротуар, а автомобіль «Cheri Amulet» одразу зупинився.
Згідно висновку судової авто-технічної експертизи №12-1/406 від 01.03.2018 року в ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 повинен був керуватись вимогами п.п. 10.1, 11.3, 12.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 11.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 11.3, 12.4 ПДР України. В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля «Cheri Amulet» ОСОБА_9 повинен був керуватись вимогами п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Cheri Amulet» ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Ford Transit» шляхом застосування екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Cheri Amulet» ОСОБА_9 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_3 вимогам п.п. 10.1, 11.3 ПДР України.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №340/Е від 01 березня 2018 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля Cheri Amulet», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, перелом кісток носа, забійна рана спинки носа, синці на повіках обох очей, закрита травма таза: перелом бокових мас крижа зліва зі зміщенням уламків, перелом обох лонних кісток. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 11 лютого 2018 року вдома випив приблизно 300 г горілки, а потім ще 1 л пива, десь о 16 год вирішив поїхати в магазин, під час руху не впорався з керуванням і виїхав на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення. З місця вчинення злочину не зникав, надавав допомогу потерпілим, на даний час відшкодував 5500 грн. Щиро кається у вчиненому. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 на суму 138750 грн матеріальної та 20 000 моральної шкоди визнає в повному обсязі.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.
За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, ОСОБА_3 є щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, працює, має на утриманні дитину 2014 року народження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, думку державного обвинувача, потерпілої, особи винуватого, досудову доповідь Дніпровського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 286 КК України, у виді обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Крім того, беручи до уваги очевидність порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху та їх наслідки, а також обтяжуючу обставину, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд встановив таке.
Згідно цивільного позову ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 138750 грн, що становить витрати на лікування та відновлення автомобіля та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 визнав цивільний позов ОСОБА_7 у повному обсязі, крім цього, вартість заподіяної матеріальної шкоди підтверджується відповідними документами, тому цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок у частині позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами підлягає реальному виконанню.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Ford Transit», д/н НОМЕР_1 вважати власністю ОСОБА_3 ; автомобіль «Cheri Amulet», д/н НОМЕР_2 вважати власністю ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1716 грн за проведення автотехнічної експертизи № 12-1/406 від 01.03.2018р., 1796 грн 90 к. за проведення судово-медичної експертизи №340/Е від 01.03.2018 року; 1796 грн 90 к. за проведення судово-медичної експертизи №341/Е від 01.03.2018 року.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 138 750 грн (сто тридцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
С у д д я :