В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2018 Справа №607/1945/18

Провадження №1-кп/607/771/2018

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження №0000022 від 09 січня 2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весельці Монастирського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 05 січня 2018 року близько 20 год. 00 хв., який перебував у будинку по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а саме зимової куртки темно-сірого кольору марки «SAZ» та 20 одиниць ком пакт-дисків «DVD-R», належних потерпілому ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 05 січня 2018 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 зайшов у будинок потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , де, діючи умисно з корисливих спонукань та ціллю особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, підійшовши до ліжка, на якому спав потерпілий ОСОБА_6 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область носа. Надалі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він діє відкрито у присутності потерпілого ОСОБА_6 та останній розуміє протиправний характер його дій, незважаючи на заперечення потерпілого, підійшов до дивану у кімнаті будинку, на якому лежала куртка темно-сірого кольору марки «SAZ», взяв її під праву руку, після чого підійшов до тумбочки і взяв з неї 20 одиниць ком пакт-дисків «DVD-R», та в подальшому, із належним ОСОБА_6 , майном вийшов із приміщення будинку. Із викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 904 гривні 00 копійок.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

31 січня 2018 року між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000022 від 09 січня 2018 року та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2018 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілим є ОСОБА_6 .

В заяві, наданій прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 дав згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та зазначив, що претензій до ОСОБА_3 не має.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості від 31 січня 2018 року, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості від 31 січня 2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 186 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2018 року, міру покарання.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000022 від 09 січня 2018 року угоду про визнання винуватості від 31 січня 2018 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 січня 2018 року покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6/68/18 від 31 січня 2018 року в сумі 572 п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1