Ухвала
Іменем України

22 січня 2018 р.
м. Київ
Справа № 309/2603/15-к

Провадження № 51-1223ск18
Верховний Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить постановлений щодо нього вирок районного суду скасувати.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Зокрема в ухвалі суду було зазначено, що всупереч вимог 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , не містила: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; а також вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК України. Крім того, засуджений просив переглянути у касаційному порядку вирок районного суду щодо нього, яким затверджено угоду про визнання винуватості та який в апеляційному порядку не переглядався, оскільки ухвалою апеляційного суду було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на згаданий вирок.

У межах строку на усунення недоліків, засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, яким внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
На виконання приписів п. 4 § 3 розділу 4 цього Закону касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було передано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як вбачається зі змісту повторно поданої касаційної скарги, засуджений зазначені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2017 року недоліки не усунув, оскільки так само порушує питання про скасування вироку районного суду, який в апеляційному порядку не переглядався, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 424 КПК України відповідно до якої у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Разом з цим, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена у касаційному порядку, однак касаційна скарга засудженого взагалі не містить обґрунтування вимог із зазначенням у чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення апеляційного суду з огляду на положення статей 412-414 КПК України.
За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд,
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3