печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 за розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку провадження за скаргою ОСОБА_4 про скасування постнанови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про визнання бездіяльності слідчого незаконною та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що 05.02.2017 він звернувся до прокуратури Київської області з заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000028. Постановою від 18.05.2017 в задоволенні клопотання було відмовлено. На підставі наведеного, заявник просив зобов`язати співробітників прокуратури Київської області визнати його потерпілим за клопотанням від 05.02.2017.

Особа, що подала скаргу, в судове засідання, що було призначено в режимі відеоконференції не з`явився, через неможливість забезпечення працівниками Київського СІЗО проведення відеоконференції, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, що подала скаргу, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_4 посилається на те, що він 05.02.2017 звернувся до прокуратури Київської області з заявою про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000028, постановою від 18.05.2017 в задоволенні заяви було відмовлено. На підставі наведеного, заявник просив скасувати постанову та зобов`язати співробітників прокуратури Київської області визнати його потерпілим за клопотанням від 05.02.2017.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_4 не вбачається, що особою, що подала скаргу було доведено, що він звертався до прокуратури Київської області з заявою про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1