Cправа № 520/7771/13-к
Провадження № 1-кп/520/204/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2013 року

03 липня 2013 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого судді Войтов Г.В.,

при секретарі Калашник С.Г.

за участю прокурора Прус С.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003087 за обвинуваченням:

ОСОБА_2, 17.06.1986 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2,

офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох

малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, сина

Євгена ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_4 2012 року

народження, проживаючого за адресою:

Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка,вул.

Пушкінська, 71, раніше судимого: 28.10.2004 року Київським

районним судом м. Одеси по ст..289 ч.2 КК України до 5 років

позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки 6 місяців;

23.11.2011 р. Комінтернівським районним судом Одеської

області по ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з

випробувальним терміном 2 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Повторно, 26.05.2013 року приблизно о 21:00 годині ОСОБА_2 знаходячись біля будинку №21 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, з метою відкритого викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом шляхом ривку відкрито викрав у гр.. ОСОБА_5 золотий ланцюжок вартістю 1500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 повністю визнав себе винним за ст. 186 ч. 2 КК України та пояснив, що 26.05.2013 р. близько 21:00 години біля будинку №21 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі він шляхом ривку відкрито викрав золотий ланцюжок на якому знаходився золотий хрестик. Вищевказані золоті вироби він передав на зберігання своєму знайомому ОСОБА_6 якому про злочин нічого відомо не було.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 26.05.2013 року біля будинку 21 по вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі підсудний зірвав шляхом ривка з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, та почав біжать, при цьому у нього випав мобільний телефон. Вона побігла за ним, але не наздогнала, та повернулася на місце, де у підсудного впав телефон, вона його підняла. Потім вона подзвонила своєї доньки, якої сповістила що її пограбували, донька викликала працівників міліції, яким вона сповістила про прикмети мужчини якій її пограбував.

Допитав обвинуваченого, за погодженням з учасниками процесу, з якими було погоджено щодо порядку дослідження доказів по справі,суд не досліджує інші докази по кримінальному провадженню, крім показів обвинуваченого в силу ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з'ясував, чи правильно розуміють учасники судового процесу зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз'яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ст. 186 ч. 2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Помякшуючими обставинами по справі згідно з ст. 66 КК України необхідне визнати щире каяття, повне визнання вини, відшкодування матеріальної шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючою обставиною, по справі згідно ст. 67 КК України необхідно визнати рецидив злочинів.

Обговорюючи питання про міру покарання, суд, при обранні міри покарання підсудному, бере до уваги обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, має на утриманні трьох малолітніх дітей, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди потерпілій, думку потерпілої про призначення покарання підсудному не звязаного з позбавленням волі, позитивну характеристику з місця проживання, також враховуючі, що підсудний скоїв суспільно небезпечний злочин в період іспитового строку по попередньому вироку суду, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, та необхідно призначити покарання в вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за котрою кваліфіковані його діяння.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України к призначеному покаранню частково приєднати покарання не відбуте по вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.11.2011 року в вигляді одного місяця позбавлення волі.

Остаточно по сукупності вироків ОСОБА_2 призначити покарання в вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, з 27.05.2013 року.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_2 в вигляді тримання під вартою залишити попередній до набрання вироку законної сили.

Речові доказі повернути по належності потерпілої ОСОБА_5.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Войтов Г. В.