печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан-Гологірський Золочівського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді начальника управління з громадської безпеки Національної гвардії України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника відділу з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених суддями та представниками судової гілки влади управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що Управлінням спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено 05.10.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002675 за фактами зловживання владою та службовим становищем, надання колишніми службовими особами Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяним в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 364 (у редакції від 07.04.2011), ч. 4 ст. 369 (у редакції від 18.04.2013), ст. 340 та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 (у редакції від 07.04.2011) КК України.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні вказаних тяжких кримінальних правопорушень, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Прокурори у судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Вказали, що до ОСОБА_8 застосовано у вказаному кримінальному провадженні два запобіжні заходи (особисте зобов`язання та особиста порука), що виключає застосування цього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Просили покласти на нього лише процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Крім того, зазначили про відсутність мети застосування запобіжного заходу, необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурорів, підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_6 , будучи заступником начальника Департаменту начальником управління організації служби та роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України, у період грудня 2013 року лютого 2014 року, на виконання явно злочинного наказу вчиняв дії, спрямовані на незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів та демонстрацій та здійснив за попередньою змовою групою осіб надання службовим особам, які займають відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення ними в інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їм влади чи службового становища, а також організував перевищення влади та службового становища працівниками правоохоронних органів, чим спричинив настання тяжких наслідків.

25.11.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 4 ст. 369 КК України (у ред. від 18.04.2013), ч. 4. ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), внесених до ЄРДР за № 0002675.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, визначено народних депутатів України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поручителями підозрюваного.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді особистої поруки з покладанням відповідних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням відповідних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, які зазначались в клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу.

Оскільки строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного вказаною ухвалою слідчого судді закінчився та, виходячи з аналізу положень ст. 179 КПК України, доводи захисника щодо неможливості повторного застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є безпідставними.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 16.05.2017 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 від 05.10.2016 до 9 (дев`яти) місяців, визначивши новий строк досудового розслідування до 25.08.2017.

7.09.2017 ОСОБА_6 вручені копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних матеріалах даних, з пояснень підозрюваного, протоколів допиту свідків, підозрюваного ОСОБА_6 , інформації з операторів мобільного зв`язку, висновків експертиз, інших документів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 4 ст. 369 КК України (у ред. від 18.04.2013), ч. 4. ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 4 ст. 369 КК України (у ред. від 18.04.2013), ч. 4. ст. 41, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011), особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, стійкість соціальних зв`язків, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурорами не доведено обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання, що обумовлено сталістю соціальних зв`язків підозрюваного, належним виконанням покладених ухвалами слідчого судді на нього обов`язків, що підтвердили прокурори у судовому засіданні, наявністю позитивних характеристик та державних нагород.

При цьому слідчий суддя враховує і те того, що підозрюваний за родом своєї діяльності (начальник управління з громадської безпеки Національної гвардії України) періодично знаходиться на території Антитерористичної операції, де виконує покладені на нього державою військові обов`язки, а тому застосування до нього такого запобіжного заходу як домашній арешт позбавить їх належне виконання.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне відповідно до ст. 179 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту (міста Києва), в якому він фактично проживає та зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця своєї роботи;

- утримуватися від спілкування свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту (міста Києва), в якому він фактично проживає та зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця своєї роботи;

- утримуватися від спілкування свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали по 13 листопада 2017 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_7 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1