Справа № 748/1978/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/172/2018
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000651, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, інваліда 3 групи, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, 2011 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , не судимої в силу ст. 89 КК України,

обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченої, просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та не відповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості, та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 6 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання покарань за даним вироком та за вироком Чернігівського районного суду від 07.08.2017 року остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

До початку апеляційного розгляду прокурор змінив апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, звільнити її від призначеного покарання за даним вироком на підставі п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року. Вирок Чернігівського районного суду від 07.08.2017 року щодо неї виконувати самостійно.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 місяця арешту.

Стягнуто з неї на користь держави 198 грн. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування доводів зміненої апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_6 має малолітню дитину, 04.08.2011 року, і, відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України, до неї не може бути застосований вид покарання - арешт. В даному випадку, враховуючи положення п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, необхідно звільнити обвинувачену від покарання, яке не може бути відносно неї застосовано. Крім того, обвинувачена засуджена вироком Чернігівського районного суду від 07.08.2017 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, питання про виконання якого оскаржуваним вироком не вирішено.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 20.05.2017 року, близько 18 год. 12 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, знаходячись в приміщенні будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К», який розташований по вул. Шевченка, буд. 57 в с. Новоселівка Чернігівського району та області, шляхом вільного доступу, з торгової полиці, таємно викрала крем для обличчя «Вік експерт Тріо Актив 55+», 50 мл., вартість якого становить 110 грн., та крем для обличчя «Вік експерт Тріо Актив 55+, нічний», 50 мл., вартість якого становить 119 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», чим заподіяла даному суб`єкту господарювання матеріальну шкоду на загальну суму 229 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив змінену апеляційну скаргу задовольнити, обвинувачену, яка не заперечували проти задоволення зміненої апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченої судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Нормами п. 4 ч. 1 ст. 368 КПК України встановлено, що суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується, окрім іншого, жінкам, які мають дітей віком до семи років.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 51).

Відповідно до положень п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання№ від 24.10.2003 року суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України (в редакції 1960 року) повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

На думку колегії суддів, судом 1 інстанції при призначенні обвинуваченій покарання вищевказані вимоги закону не виконані.

Суд, визначаючи обвинуваченій покарання, у відповідності до ст. 69 КК України, призначив більш м`яке покарання, ніж передбачено в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді арешту, нижче від найнижчої межі зазначеної санкції, строком на 1 (один) місяць, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призвело до неправильного призначення покарання.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Санкція ч.2 ст.185 КК України, крім більш м`якого виду покарання арешту, передбачає і інші види покарання, однак вони відносяться до більш тяжких, аніж арешт. Апеляційний суд позбавлений можливості застосувати інші види покарання, так як цього не просив прокурор і вони погіршать становище обвинуваченої, що суперечить вимогам ст.404 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_6 покарання, яке не може бути їй призначено з огляду на її стан, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до залученого апеляційним судом вироку Чернігівського районного суду від 07.08.2017 року, ОСОБА_6 була засуджена за ч.2ст.15ч.2ст.185 КК України, і на підставі ст.71 КК України, остаточно її засуджено до позбавлення волі на строк два роки шість місяців. Надалі, даний вирок був врахований відносно ОСОБА_6 при винесенні їй вироку Деснянським районним судом м.Чернігова від 08 грудня 2017 року. На підставі п.»в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» вона була звільнена від відбування покарання за останнім вироком.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок від 02 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 необхідно змінити та звільнити останню від покарання, призначеного судом 1 інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 , - змінити.

На підставі ч. 3 ст. 60, ч. 1 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного судом 1 інстанції.

В решті даний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4