Ухвала
Іменем України
20 березня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Слобожанське клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим, -
встановив:
В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

В ході судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , заявлено клопотання при початку дослідження висновку експерта № 5/10.4-1124 від 18.01.2017 року у кримінальному провадженні № 0000913, та дійшовши до сторінок 8-9 припинити його дослідження у зв`язку з тим, що вбачається проведення огляду транспортних засобів під час проведення експертизи не в порядку передбаченому КПК України, визнати очевидно недопустимим доказом висновок експерта (за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження) № 5/10.4-1124 від 18.01.2017 року.

Обвинувачений підтримав зазначене клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання не вбачаючи очевидної недопустимості зазначених захисником доказів, також зазначивши щодо передчасності заявленого клопотання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх представник ОСОБА_11 , також заперечували щодо задоволення клопотання, представник наголосив на зловживанні стороною захисту наданого йому права.

Представника цивільного відповідача ОСОБА_12 , підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до діючого кримінально-процесуального законодавства України докази в кримінальному провадженні повинні бути належними та допустимими.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, відповідно до положень ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, стаття 87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами.

На час розгляду даного клопотання, судовий розгляд кримінального провадження триває.

При цьому, очевидної недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження, без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.

За таких обставин відсутні будь-які підстави для визнання під час судового розгляду зазначених у клопотанні доказів недопустимими, а, відповідно до ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та їх оцінка має ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, а тому на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує сторона захисту, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.89, 350 КПК України, суд, -

ухвалив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказу недопустимим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1