Справа № 761/7688/18
Провадження № 1-кс/761/5270/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у невизнанні потерпілими у кримінальному провадженні №0000321 від 11.01.2017 р.,-
В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, на підставі ст.303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 . В обгрунтування скарги зазначено, що постановою старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 16.02.2018 відмовлено у визнанні потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000321 від 11.01.2017 року. У зв`зку з чим захисник просить скасувати вищевказану постанову та визнати та залучити в якості потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному провадженні.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по скарзі, виходячи з наступного.
В провадженні СУ Головного управління Національної поліції у м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0000321 від 11.01.2017 року, у рамках якого ОСОБА_2 17.07.2017 року звертався до слідчого з заявою про залучення як потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_3 в якості законного представника. Разом з тим, старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 16.02.2018 виніс постанову, якою в задоволенні вищевказаної заяви відмовив.
Частина 3 ст.26 КПК України передбачає,що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме :
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником ;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим,прокурором під час досудового розслідування-особою , якій відмовлено у задоволенні скарги,її представником,законним представником чи захисником .
Таким чином, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно з ч.1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що КПК України передбачає постановлення слідчим або прокурором відповідного рішення лише у разі відмови у визнанні особи потерпілою.
Питання щодо зобов`язання слідчого вчинити дії про визнання осіб потерпілими не може вирішуватися слідчим суддею, оскільки визнання чи невизнання особи потерпілою на етапі подання відповідної заяви належить до повноважень слідчого, прокурора.
Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи, що скарга адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 подана на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у невизнанні потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000321 від 11.01.2017
Матеріали скарги повернути адвокату ОСОБА_2
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1