Справа № 298/317/16-к
Номер провадження 1-кп/298/34/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

- за ч.2 ст.369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Прокурором відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області направлено до суду обвинувальний акт від 17.03.2016 року по вищевказаному кримінальному провадженні.

7 листопада 2017 року в судовому засіданні прокурором подано клопотання про зміну обвинувачення, а саме перекваліфіковано обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.369-2 КК України.

Обвинувачення полягає у тому, що ОСОБА_4 працюючи згідно наказу начальника УМВС України у Закарпатській області від 20.07.2012 року за №160 о/с, на посаді помічника дільничного інспектора міліції Великоберезнянського відділення міліції Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України у Закарпатській області, упродовж 5-25 січня 2013 року вчинив умисний корупційний злочин середньої тяжкості, при наступних обставинах.

Так, у ніч з 01 на 02 січня 2013 року ОСОБА_5 , знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_2 , під час сварки на побутовому ґрунті наніс своїй співмешканці ОСОБА_6 , 1952 року народження тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою плечової кістки та перелому лівої руки.

Вказаний факт був зареєстрований в ЄРДР за №0000010, за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України, а помічник ДІМ ОСОБА_4 здійснював супровід даного кримінального провадження, у тому числі забезпечував виклики осіб до слідчого для допиту в якості свідків, оскільки вулиця Партизанська в смт. В.Березний входила в зону його обслуговування.

Далі, 5 січня 2013 року, помічник дільничного інспектора міліції Великоберезнянського відділення міліції Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_4 , вирішив використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях та запевнив ОСОБА_5 про те, що зможе вплинути на слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України ОСОБА_7 , з метою закриття у подальшому стосовно нього кримінального провадження. Водночас, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 10 000 гривень, мав намір витратити на особисті потреби.

У такий спосіб, помічник дільничного інспектора міліції ОСОБА_4 створив уявлення за умови якого ОСОБА_8 повірив останньому, оскільки знав його як працівника правоохоронного органу, а тому усвідомлював, що помічник дільничного інспектора міліції ОСОБА_4 зможе реально йому допомогти та може вплинути на вирішення питання щодо закриття кримінального провадження.

Далі, 15 січня 2013 року приблизно о 14.30 год. помічник дільничного інспектора міліції ОСОБА_4 , умисно з корисливих мотивів, використовуючи виниклу ситуацію у власних цілях, знаходячись у будинку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_5 частину обумовленої суми грошових коштів у розмірі 1000 грн. за вплив на слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України ОСОБА_7 з метою закриття у подальшому стосовно нього кримінального провадження.

При цьому, помічник ДІМ ОСОБА_4 поставив до відома ОСОБА_5 , що йому необхідно сплатити в якості хабара ще 9000 грн., а в подальшому збільшив розмір неправомірної вигоди із 9000 грн. до 10 000 грн., на що останній погодився, оскільки знав помічника ДІМ ОСОБА_4 як працівника міліції, а тому вважав, що останній зможе виконати обіцянку та вплинути на слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України ОСОБА_7 та бажав щоб кримінальне провадження стосовно нього закрили. Після цього, упродовж 16-24 січня 2013 року помічник ДІМ ОСОБА_4 продовжував нагадувати ОСОБА_8 про необхідність сплати решти суми обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 9000 грн. телефонуючи йому на мобільний телефон.

У подальшому, 25 січня 2013 року, помічник ДІМ ОСОБА_4 , знаходячись по місцю проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , на прохання останнього, зателефонував із свого мобільного телефону на мобільний телефон слідчому ОСОБА_7 , в результаті чого у ОСОБА_5 виникло враження про справжність дій ОСОБА_4 .

Після чого, помічник ДІМ ОСОБА_4 , знаходячись безпосередньо в будинку де проживає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , одержав від останнього решту обумовленої суми грошових коштів в розмірі 9000 грн., за вплив на слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 був викритий та затриманий.

Таким чином, ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто на слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України у Закарпатській області ОСОБА_7 .

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, визнав повністю, щиро кається у вчиненому, більше таке не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 просив розглянути справу без його участі, щодо міри покарання ОСОБА_4 залишив на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.369-2 КК України одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку, що покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта від 19.03.2013 року № 790, що становлять 2448 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим за ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору «слайдер» серійний номер RUFS 953395Y, ІМЕІ НОМЕР_1 , у якому встановлена карта пам`яті KINGSTON 4 GB та карта мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 , батарейка марки «SAMSUNG», мобільний номер НОМЕР_3 та формена куртка працівника міліції синього кольору конфіскувати; диктофон марки USB Disk rekorder, грошові кошти в сумі 9 000 грн. повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово експертизи в сумі 2448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим (підозрюваним), його захисником, законним представником, потерпілим, його представником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення вищевказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий