Справа № 592/196/18
Провадження № 1-кс/592/157/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2018 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 ,
володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання слідчого Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 06.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна,-

встановив:

09.01.2018 слідчий Сумського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 та ключ від вказаного автомобіля, які було вилучено під час огляду місця події у ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 05.01.2018 на лінію 102 звернувся головний експерт НДЕКЦ в Сумській області МВС України з повідомленням, що приїхав автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер 150 Прадо» д.н.з. НОМЕР_1 для реєстрації і при перевірці автомобіля встановлено, що в автомобілі вварений номер рами. На місце події направлено слідчо-оперативну групу Сумського ВП ГУНП в Сумській області. 05.01.2018 під час огляду місця події у ОСОБА_4 , .вилучено транспортний засіб «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , ключ від вказаного автомобіля.

Згідно висновку експертного дослідження №19/5946/85 від 05.01.2018 у ході дослідження було встановлено, що номерна площадка піддавалась зміні шляхом видалення маркувального майданчика та вварювання на його місце металевої пластини з нанесеним на ній цифровим позначенням НОМЕР_3 .

Викладене дає підстави вважати, що номер шасі вилученого транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 підроблений.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що автомобіль визнано речовим доказом, правовою підставою для арешту майна є збереження речових доказів автомобіля, на якому зафіксовано сліди можливої зміни ідентифікаційного номеру кузова, а тому дані речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Також є необхідність проведення експертиз.
Володілець майна (на відповідній правовій підставі - згідно довіреності НМТ 755199 від 06.12.2017) ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та арешту майна, зазначив, що він згоден на проведення відповідних експертиз в рамках досудового розслідування, вважає, що автомобіль доцільно зберігати на підприємстві де він працює у м. Ромни Сумської області, при необхідності автомобіль буде ним доставлятися для огляду та проведення експертиз.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, володільця майна, дослідивши матеріали клопотання приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Встановлено, що в провадженні СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження внесене 06.01.2018 до ЄРДР за № 0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у витягу з ЄРДР зазначено, що 05.01.2018 на лінію 102 звернувся головний експерт НДЕКЦ в Сумській області МВС України з повідомленням, що приїхав автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер 150 Прадо» д.н.з. НОМЕР_1 для реєстрації і при перевірці автомобіля встановлено, що в автомобілі вварений номер рами ( НОМЕР_4 від 05.01.2018) (а.с.2).

Згідно протоколу огляду місця події від 05.01.2018 слідчим у присутності понятих та володільця майна, було проведено огляд автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер 150 Прадо» д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого його було вилучено.
У протоколі огляду зафіксовано, що при огляді рами автомобіля зі сторони правого переднього колеса було встановлено, що ідентифікаційний номер шасі транспортного засобу на рамі має сліди зварювання, крім того номер двигуна нанесено шрифтом, який візуально відрізняється від заводського. В ході огляду було вилучено автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Після проведення огляду автомобіль автомобіль було доставлено на майданчик Сумського ВП за адресою: м. Суми, вул. Охтирська, 14 (а.с. 4, 5).
З пояснень ОСОБА_4 в судовому засіданні вбачається, що автомобіль ним особисто та добровільно доставлений на майданчик Сумського ВП.
З огляду на положення ст. 170 ч.2 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 ч. 2 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За змістом ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Повертаючись до оцінки доказів у цій справі, слідчий суддя відзначає, що слідчим зафіксовано сліди можливої зміни ідентифікаційного номеру кузова у цьому автомобілі, а отже є достатні докази, які дають підстави вважати, що автомобіль, на який просить накласти арешт слідчий, може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а тому накладення на нього арешту в рамках цього кримінального провадження, і саме на цій початковій стадії, є необхідним для з`ясування усіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора в цій частині. Захід забезпечення у вигляді арешту майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном є розумним та співрозмірним, відповідає завданням кримінального провадження.

Водночас слідчий суддя роз`яснює, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за відповідним клопотанням, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 та ключ від вказаного автомобіля, які було вилучено у гр. ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1