Справа №: 398/621/18
провадження №: 1-кп/398/311/18
ВИРОК
Іменем України
"05" квітня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 03 серпня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград від 23.04.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Постановою Кіровоградського районного суду м. Кіровоград від 14.07.2008 року іспитовий строк ОСОБА_5 скасовано та направлено його до місць позбавлення волі строком на 3 роки;

-вироком Кіровоградського районного суду м. Кіровоград від 27.08.2008 року, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград від 08.04.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2016 року звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград від 08.04.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
В С Т А Н О В И В:

22 липня 2017 року, близько 18 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , в ході розмови з останнім, реалізуючи корисливий мотив, діючи умисно та повторно, шляхом зловживання довірою, звернувся до нього з проханням надати мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GТ-S5660 (SЕК)», чорного кольору, для нібито тимчасового користування, достовірно знаючи, що при отриманні мобільного телефону, заволодіє ним та не поверне. ОСОБА_4 , маючи довірчі стосунки з ОСОБА_5 , погодився на його прохання, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів останнього, добровільно передав йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GТ-S5660 (SЕК)», чорного кольору, у короткострокове користування на умовах повернення. В подальшому, отримавши вказаний мобільний телефон та реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , залишив квартиру потерпілого і розпорядився мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 , матеріальних збитків на суму 500,00 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до суду разом із угодою про примирення, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

16 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки; потерпілий ОСОБА_4 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження відмовився; узгоджено між потерпілим та обвинуваченим покаранням за вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та потерпілий в підготовчому судовому засіданні також просили угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 в межах цього кримінального провадження відмовився.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України,інтересамсуспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом перевірено відповідність вказаної угоди про примирення вимогам кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність, та встановлено, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не виходять за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, з урахуванням положень статей 53, 65 КК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 469 КПК України, її зміст відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про примирення.

Процесуальні витрати у кримінальному провадження відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речові докази: «Samsung» моделі «GТ-S5660 (SЕК)» чорного кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.
На вирок суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1