Ухвала
іменем україни

08 листопада 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року щодо неї,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі, як убачається з її змісту засуджена порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку. При цьому ОСОБА_4 заявила клопотання про поновлення строку на оскарження цих рішень у касаційному порядку, посилаючись на те, що їй було відмовлено у розгляді первинної скарги через відсутність доданих до неї оскаржуваних судових рішень.

Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, засуджена ОСОБА_4 та в її інтересах захисник ОСОБА_5 зверталися до суду з касаційними скаргами. За наявності підстав, які перешкоджали відкриттю касаційного провадження, судом касаційної інстанції було постановлено ухвалу від 30 травня 2016 року про залишення первинної скарги без руху і надано строк для усунення недоліків.
У межах цього строку захисник повторно звернулася до суду касаційної інстанції (засуджена з повторною касаційною скаргою не зверталася), проте вимог зазначеної статті не дотрималася, указаних в ухвалі недоліків не усунула. Тому колегія суддів 05 липня 2016 року повернула касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та в її інтересах захисника ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження звернулася з касаційною скаргою, в якій не наведено доводів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність допущених судами при ухваленні рішень, що викликає обов`язкову їх зміну чи скасування та які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Всупереч положенням ст. 436 КПК ОСОБА_4 не сформульовано вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням того, які рішення цей суд вправі прийняти за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
А відтак цю скаргу також подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку
Відповідно до ч. 2 ст. 426 вказаного Кодексу касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Проте подана засудженою скарга з клопотанням про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для поновлення цього строку. Зокрема, жодних аргументів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 не наведено. При цьому, доводи засудженої про те, що їй було відмовлено у розгляді первинної скарги через відсутність доданих до скарги оскаржуваних судових рішень, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку та спростовуються матеріалами провадження за скаргою, з яких убачається, що 30 травня 2016 року при залишенні касаційної скарги без руху, як на недоліки такої скарги, не вказувалось про відсутність доданих до неї копій судових рішень.

Жодних інших переконливих аргументів, через які засуджена не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу із додержанням вимог ст. 427 КПК, у клопотанні не наведено.
З урахування наведеного суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження судових рішень щодо неї.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженій на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2016 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3