Справа № 153/3/17
Провадження №11-кп/772/711/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого- судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скагою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області,

проживаючу за адресою

АДРЕСА_1 ,

громадянку України, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і засуджена до одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановити їй іспитовий строк - один рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1685 (одну тисячу шістсот вісімдесят п`ять) гривень 76 копійок процесуальних витрат на залучення експерта (висновок експерта №127а від 24.02.2016 та висновок експерта №981а від 15.12.2016 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ).

Вирішено долю речових доказів. Речовий доказ - автомобіль «Ford Econovan», д.н.з. НОМЕР_1 , вирішено повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

встановив:
Як встановлено вироком 09.02.2016 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Ford Econovan», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині дороги сполученням с.Цекинівка Ямпіль, в напрямку руху м.Ямпіль, порушуючи п.12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впоралась з керуванням, з`їхала з проїжджої частини дороги в кювет та зіткнулась з деревом, внаслідок чого пасажири автомобіля ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта від 15.12.2016 №127 у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому заднього відростка таранної кістки лівого гомілково-ступневого суглобу з незначним зміщенням, пошкодження зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу. Ушкодження у вигляді закритого перелому заднього відростка таранної кістки лівого гомілково-ступневого суглобу з незначним зміщенням відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.Ушкодження у ОСОБА_11 у вигляді пошкодження зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до висновку експерта від 21.12.2016 №128 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла L1 поперекового відділу хребта із зниженням висоти тіла з переду на три четвертих, відкритого перелому правого гомілково-ступневого суглобу в нижній третині та медіальної кістки правого гомілково-ступневого суглобу і відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта від 24.02.2016 №127а на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля «Ford Econovan», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися в технічно працездатному стані при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на їх вихідні параметри.

Відповідно до висновку експерта від 15.12.2016 №981а у дорожній ситуації, що склалась, в діях водія автомобіля «Ford Econovan», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

У своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить змінити вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017 року та вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, посилаючись на те, що ч.1 ст. 286 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року рішення про позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю має бути чітко сформульовано в резолютивній частині вироку. Враховуючи викладене, викладену в мотивувальній частині вироку позицію суду щодо відсутності підстав для позбавлення ОСОБА_8 права керування транспорним засобом, в резолютивній частині вироку також повинно бути зазначено про призначення основного покарання без застосування додаткового.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році» .Обвинувачена підтримала вказане клопотання .

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та не заперечував проти клопотання захисника ; думку обвинуваченої ОСОБА_8 , та адвокта ОСОБА_12 , які не запаречували проти апеляційної скарги прокурора та наполягали на задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році», перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 та її винуватість за ч. 1 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Відповідно із ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "про практику призначення судами кримінального покарання",при звільненні особи від відбування основного покарання з випробуванням суд, відповідно до ст.77 КК України, може призначити додаткові покарання, зокрема позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Додаткові покарання виконуються реально, про що суд зазначає у резолютивній частині вироку.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання та застосував відносно останньої ст.75 КК України.

Разом з цим, призначаючи покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, суд у резолютивній частині вироку не зазначив додаткове прокарання, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України, хоча в мотивувальній частині вироку виклав позиція про відсутність підстав для позбавлення трифауцан ОСОБА_13 права керування транспортним засобом.

Щодо заявленого клопотання адвоката ОСОБА_14 про застосування до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2016 році» , Апеляційний суд вважає, що а ні адвокат , ні сама обвинувачена ОСОБА_8 жодним чином не обгрунтували того, що ОСОБА_8 є суб`єктом застосування згаданого Закону, не надали жодних доказів, не місяться зазначені докази і в матеріалах кримінального провадження. З огляду на наведені обставини, Апеляційний суд вважає про неможливість застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

З огляду на наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні підстави для зміни вироку місцевого суду в резолютивній частині, і відповідно задоволення апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.02.2017 року змінити в частині призначеного покарання.

В резолютивній частині вироку зазначити "Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами".

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційнеому порядку у 3 (тримісячний) строк з часу його проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4