АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/5229/2017 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 304 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня

2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві.

Таке рішення, проаналізувавши вимоги скарги, слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню під час досудового розслідуванні, виходячи з положень ч. 1 ст. 303 КПК України, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу; витребувати з СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві матеріали справи; надати йому матеріали справи для ознайомлення; винести ухвалу, якою задовольнити його скаргу і зобов`язати начальника СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві надати йому постанову, передбачену ст. 220 КПК України, щоб забезпечити вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог указує, що оскаржив до суду в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема, виконати вимоги ст.ст. 55, 56, 220 КПК України. Проте слідчий суддя, порушивши положення ч.ч. 1, 3 ст. 306, п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, належним чином не повідомив його про дату, час і місце судового засідання, розглянув скаргу у його відсутність та ухвалив незаконне рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, не дивлячись на те, що оскаржена ним бездіяльність є предметом розгляду слідчого судді.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та прокурор, які належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули. Від ОСОБА_6 надійшла заява з проханням розглянути апеляційну скаргу без його участі.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття апелянта та прокурора в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Із судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 12 серпня 2017 року звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність та протиправні дії слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві, в якій просив "витребувати з СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві матеріали справи; надати йому матеріали справи для ознайомлення; протягом 72 годин винести ухвалу, якою задовольнити його скаргу і зобов`язати начальника СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві надати йому постанову, передбачену ст. 220 КПК України, щоб забезпечити вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України".

До скарги ОСОБА_6 долучив копію заяви від 09 серпня 2017 року, в якій просив начальника СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до ст. 220 КПК України надати йому постанову про вжиття заходів, передбачених ст.ст. 55, 56 КПК України, оскільки йому стало відомо, що подане ним до Київської місцевої прокуратури № 3 повідомлення про злочин було направлено для розгляду по суті в рамках кримінального провадження № 0000039, досудове розслідування в якому здійснюється СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві.

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва, проаналізувавши зміст вимог скарги ОСОБА_6 у взаємозв`язку з її доводами, відмовив у відкритті провадження за скаргою на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Зокрема, статтею 303 КПК України передбачені конкретні види бездіяльності, дій слідчого чи прокурора, а також процесуальні рішення цих посадових осіб, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Так, за цим законом під час проведення досудового розслідування до слідчого судді можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Водночас оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій можливо лише за наявності зв`язку між їх обов`язком вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначена особа зобов`язана їх вчинити.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у скарзі не порушив конкретні питання щодо бездіяльності слідчого, які визначені у ст. 303 КПК України і відносяться до компетенції слідчого судді під час розгляду скарги в порядку ст. ст. 303 307 КПК України, а його вимога щодо зобов`язання начальника СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві надати йому постанову, передбачену ст. 220 КПК України, щоб забезпечити вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону і повноваженнями слідчого судді, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законною та обґрунтованою.

При цьому, твердження ОСОБА_6 про те, що ним оскаржувалася до суду бездіяльність слідчого у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема виконати вимоги, передбачені ст.ст. 55, 56 КПК України, бо слідчий зобов`язаний повідомити йому права і обов`язки та вчинити процесуальні дії, перелік яких встановлений в ч. 1 ст. 56 КПК України, а також розглянути клопотання відповідно до ст. 220 КПК України у строк не більше трьох днів з часу подання і повідомити про результати шляхом винесення постанови, колегія суддів не може визнати обґрунтованими.

Так, зі змісту скарги ОСОБА_6 та його прохання не слідує, що ним оскаржувалася бездіяльність слідчого, яка пов`язана з не розглядом у визначений кримінальним процесуальним законом строк клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України. До того ж процесуальне рішення у формі постанови, яке він просив надати йому шляхом зобов`язання начальника слідчого відділу вчинити таку дію, щоб забезпечити, як він указував, вимоги ст.ст. 55, 56 КПК України, приймається, виходячи з положень ч. 2 ст. 220 КПК України, у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання. Водночас згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого і виключно за наявності підстав, передбачених у ч. 5 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Права, передбачені ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження реалізує без будь-яких додаткових процесуальних рішень у формі постанови, а пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручається потерпілому особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, належним чином не повідомив його про дату, час і місце судового засідання, розглянув скаргу у його відсутність, не заслуговують на увагу, оскільки питання про відмову у відкритті провадження за скаргою вирішується слідчим суддею згідно з положеннями ст. 304 КПК України, без виклику осіб та проведення судового розгляду за правилами ст. 306 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги і матеріали провадження не містять даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4044, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Деснянського УП ГУ П в м. Києві без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4