НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1857/18
Провадження № 1-кп/0182/510/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових рішень 27 лютого 2018 року за №0000579 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27.11.2017 року Нікопольським міськрайонним судом за ст.185 ч.1,2,3, ст..70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок набув законної 05.03.2018 року,
обинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд
В С Т А Н О В И В:
27.02.2018 року о 12.00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території даного домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перелізши через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 . Після чого зайшов через незачинені двері у приміщення літньої кухні, яка є іншим приміщенням, де таємно заволодів чавунним казаном об`ємом на 12 літрів, який належить ОСОБА_5 . В цей час, на територію домоволодіння з житлового будинку вийшла потерпіла ОСОБА_5 , яка помітила протиправні дії ОСОБА_3 та почала кричати останньому. Продовжуючи перебувати на території зазначеного домоволодіння ОСОБА_3 розуміючи, що його злочинні дії виявлені потерпілою, продовжив свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, не зважаючи на крики потерпілої, утримуючи при собі викрадений чавунний казан, переліз через огорожу і втік з місця злочину. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чавунний казан об`ємом 12 літрів, вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №125 від 27.02.2018 р. становить 700 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч.3 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Нових доказів суду не надала та не оспорювала законність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування. Матеріальна шкода, яка завдана кримінальним правопорушенням відшкодована їй у повному обсязі, тому цивільний позов потерпілою не заявлений. Не наполягала на призначенні суворого покарання обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та пояснив, що він повертався додому в денний час та проходив повз домоволодіння потерпілої, це було 27.02.2018 року - наступного дня після його дня народження. Вирішив перелізти через паркан, бо у дворі були металеві вироби, які можна було викрасти. Переліз через паркан, собака була на ціпку і він без перешкод увійшов до літньої кухні, двері якої були відчинені. Звідки викрав чавунний казан об`ємом 12 л. Утримуючи в руках казан направився до паркану. Але назустріч йому вийшла потерпіла, яка почала кричати на нього, він утримуючи казав в руках перестрибнув через паркан та втік. Казан здав на пункт прийому металобрухту і отримав 80 гривень, а через годину його затримали в районі СШ № 14 співробітники поліції. Просив призначити мінімальне покарання та у разі можливості звільнити його з-під варти до набрання вироком законної сили.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.3 ст. 186 КК України як таємне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, на що вказує, те, що він як під час досудового розслідування так і в суді визнавав свою вину, не намагався уникнути кримінальної відповідальності, допомагав своїми показами викрити вчинений ним злочин, зазначивши місце продажу викраденого казану. Крім того, вчинене ним правопорушення не потягло настання тяжких наслідків, шкоду потерпілій відшкодовано шляхом повернення викраденого майна. Що є обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого. До того ж, він задовільно характеризується за місцем постійного проживання і реєстрації. Суд також враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка цивільний позов не заявляла та просила не призначати суворе покарання обвинуваченому. Однак, приймаючи до уваги той факт, що злочин вчинений ОСОБА_3 в період невідбутого покарання за попереднім вироком, повторно, з корисливих мотивів, вважаю, що достатнім для його виправлення, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України, з урахуванням правил складання покарань за вироками суду відповідно до вимог ст. 71 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 170 гривень.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 124, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 27 листопада 2017 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки один день.
Строк покарання рахувати відповідно до протоколу затримання, починаючи з 27 лютого 2018 року.
Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 170 гривень.
Речові докази: чавунний казан об`ємом на 12 літрів, який повернуто потерпілій ОСОБА_5 залишити в її користуванні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Головуючий суддя: ОСОБА_1