Провадження №: 1-кп/755/1122/17
Ухвала
іменем України
"01" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.07.1991 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 86, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст.. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до 6 років позбавлення волі, 18.11.1996 року звільнений по відбуттю строку покарання;
- 17.07.1997 року Судовою колегією в кримінальних справах Київського міського суду за п «а» ст.. 93, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 145 КК України до 15 років позбавлення волі, 20.12.2011 року звільнений на невідбутий строк 4 місяці 18днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, що він суспільно небезпечним, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 поклався на розсуду суду.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може ухилитись від суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останнього.
Також суд, приймаючи рішення, враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні Європейського суду з прав людини, від 18 березня 2008 року, у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, пункт 55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим діянь та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 грудня 2017 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:

Суддя:
Суддя: