АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/315/18 Справа № 691/560/17 Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим,

зареєстрованого/проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта середня спеціальна,

не одруженого, не працюючого, раніше судимого

11 березня 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1, ч.2 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років 2 місяці, на підставі ухвали колегії суддів Апеляційного суду Хмельницької області, засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна, звільнений 3 лютого 2015 року, із Старобабанівської ВК № 92, в зв`язку з відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

ч.3 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначено ОСОБА_9 , остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_9 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (п.1 ч.1), повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (п.2 ч.1), не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (п.2 ч.2), за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо запропоновано відповідну посаду/роботу (п.3 ч.2);

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що, будучи раніше засудженим, 22 квітня 2017 року близько 2 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, зайшов на територію ПП «Валмак - 2002» розташованого за адресою: Черкаська область, м. Городище, пров. Робочий, 2, звідки викрав металеву трубу довжиною 6м. діаметром 60мм., товщиною стінки 5мм. вартістю 1183,00грн., чим спричинив збитків ОСОБА_10 на вказану суму.

Він же, 9 квітня 2017 року, близько 23 години, з даху приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належний ОСОБА_11 чотирижильний алюмінієвий кабель в ізоляції довжиною 21м. 30см. вартістю 511,20грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Він же, на початку травня місяця 2017 року, в невстановлений досудовим розслідуванням день, близько 1 години, з метою вчинення крадіжки, через дверний отвір, проник всередину «мазутного» приміщення котельні Інституту помології ім. Л.П. Симиренко НААН, що в с. Мліїв - 1, с. Мліїв, Городищенського району, Черкаської області, звідки умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав належні даному закладу: електричний двигун потужністю 2,8кВт. вартістю 1000 гривень; електричний двигун потужністю 5,5кВт. вартістю 1520,00грн.; редуктор вартістю 350,00грн., чим спричинив потерпілій стороні матеріальну шкоду на загальну суму 2870,00грн., а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 20.12.2017 стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань вважати його засудженим до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вироком суду ОСОБА_9 помилково призначено покарання за аналогічними частинами та аналогічними статтями КК України, всупереч ст. 33 КК України та судової практики, оскільки в даному випадку відсутня сукупність злочинів, тому що обвинуваченому інкриміновано вчинення злочинів передбачених однією і тією ж частиною статті КК України, а сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини кримінального кодексу України, за жоден з яких особу не було засуджено.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 20.12.2017 не дотримався в повній мірі вказаних вимог закону.

Так, висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, за які його засуджено при обставинах наведених у вироку, ґрунтується на доказах, які дослідженні судом першої інстанції у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників процесу та ніким в апеляційному порядку не оспорюється.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло або інше приміщення, вірно з чим погоджується і колегія суддів та не ставить під сумнів щодо правильності даної кваліфікації.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 20.12.2017 в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 та оскарження фактичних обставин провадження до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Відповідно до ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього кодексу, за кожен з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

ОСОБА_9 інкриміновано вчинення одного епізоду кримінального правопорушення, кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. З ст. 185 КК України, а також двох корисливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, тобто нормою однієї і тієї ж частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд першої інстанції всупереч вказаним вимогам призначив ОСОБА_9 покарання за кожний злочин (епізод), які кваліфіковані за однією ї тією ж частиною ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, що є порушенням норм матеріального права, а саме, закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції підлягає зміні у частині призначеного покарання, шляхом виключення абзацу другого резолютивної частини вироку, згідно якого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_9 вирішено призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 задовольнити, а вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2017 року відносно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання, виключивши з резолютивної частини вироку абзац другий, згідно якого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_9 вирішено призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань вважати його засудженим до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 76 КК України.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :