№1-кс/756/1552/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2017 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,
Прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів.
У своєму клопотанні прокурор зазначав, що службові особи ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом підроблення фінансово-господарських документів та введення в оману представників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснили замах на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах шляхом шахрайства ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, 17 січня 2012 року між ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 (замовник) та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавець) було укладено договір №СА-1357 про надання послуг (зі змінами, внесеними згідно з додатковою угодою від 13 вересня 2012 року №1), за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику маркетингові, інформаційні, аналітичні та консультаційні послуги, а замовник взяв на себе обов`язок прийняти та оплатити послуги у строки та на умовах, визначених договором.
Проте, після закінчення дії договору, представники ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на даний час вбачається з наявних обставин, з метою безпідставного та протиправного заволодіння грошовими коштами підприємства підробили додаткову угоду від 05 вересня 2014 року № 5 до договору про надання послуг від 17 січня 2012 року №СА-1357, відповідно до якої строк дії договору було продовжено до 31 грудня 2015 року та нібито у період з 23 березня 2015 року по 27 березня 2015 року надали маркетингові, інформаційні, аналітичні та консультаційні послуги Товариству загальною вартістю 32215819,98 грн.
У подальшому, розраховуючи ймовірно на лекговажність працівників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 та довірливі відносини між компаніями, представниками ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслало на адресу ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 наведені акти приймання-передачі, а також рахунки-фактури з метою отримання на підставі цих документів переведення грошових коштів Товариства на приналежні їм банківські рахунки.
Проте, при перевірці вказаних документів та виявленні недостовірних відомостей ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 було надіслано 28 квітня 2015 року ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 лист за вих. №7039 про те, що договір про надання послуг від 17 січня 2012 року №СА-1357 припинив свою дію 30 вересня 2014 року; в березні-квітні 2015 року ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 не замовляло у ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яких послуг, а надіслані акти є нікчемними, оскільки жодний представник ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 їх не підписував.
Надалі, не отримавши грошові кошти, представники ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 змінили план реалізації злочинної схеми та ввели нові юридичні особи у взаємовідносини з ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ускладнення як виявлення протиправних дій, так і повернення грошових коштів, у випадку отримання контролю над ними.
Так, 21 лютого 2017 року між ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 (цедент) та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №21-02/17 за умовами якого ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 відступило своє право вимоги до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 на суму 43158713,02 грн (що включає в себе 32215819,98 грн. основного боргу, 3118760,62 грн інфляційних витрат, 1084406,35 грн 3% річних від простроченої суми та 6739726,07 грн пені) до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У подальшому вказаний договір цесії був розірваний.
25 квітня 2017 року між ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 (клієнт) та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 (фактор) було укладено договір факторингу №1, згідно з яким ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 відступило своє право вимоги до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання послуг від 17.01.2012 року.
Прокурор у своєму клопотанні стверджував, що за результатом укладення таких договорів вказаними юридичними особами, ймовірно під керівництвом представників ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , були пред`явлені майнові вимоги до ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_2 та подано позовні заяви до Господарського суду м. Києва про стягнення грошових коштів, з урахуванням інфляційних витрат та пені у розмірі більшому ніж 45000000,00 грн.
Як зазначив прокурор, під час розгляду вказаних позовних заяв, представниками ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 та ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_5 були використані підроблені документи (додаткову угоду та акти прийому-передачі послуг) з метою формування своїх юридичних позицій та подальшого введення в оману вже судді, який розглядав справу.
У судове засідання прокурор не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У зв`язку з тим, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення документів, слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 163 КПК України, ухвалив розглянути клопотання прокурора про надання тимчасового доступу до документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Ст. 60 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Відтак, документи, до яких прокурор просить надати тимчасовий доступ, містять відомості, які становлять банківську таємницю.
Відповідно до п. п. 5-7 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається, зокрема: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Виходячи з вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши клопотання прокурора про надання тимчасового доступу до документів, що зберігаються у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, позаяк прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 93, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1