Справа № 202/4298/14-к
Провадження № 1-кп/206/247/17
У Х В А Л А
06.12.2017року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувш у залі суду в м. Дніпро, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

08 червня 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000148 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України.
Ухвалою суду від 08 червня 2017 року було призначено підготовче судове засідання, на підставі ч. 6 ст. 34 КПК України, де зазначено, що суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, при цьому зазначив, що при розгляді справи по суті він спочатку оголосить первісний обвинувальний акт, а потім буде оголошувати змінений, присутні у судовому засіданні обвинувачені та захисник-адвокат покладались на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, захисника-адвоката, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України, підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Обвинувальний акт є процесуальним документом про закінчення досудового розслідування, який складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Отже, обвинувальний акт оформлює результати досудового розслідування, в якому підводяться підсумки досудового слідства, обгрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного та юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остточному вигляді обвинувачення. Дані вимоги пов`язані зі ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод», де визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Так, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, як вбачається з обвинувального акту затвердженого 12.12.2013 року старшим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000148 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України, державний обвинувач не конкретизував обвинувачення стосовно ОСОБА_5 (т. 17 а.п. 4, 5, 6), оскільки останній абзац на даній сторінці стосується усвідомлення обвинуваченими здійснення своєї діяльності в обумовленому місці, проте на наступній сторінці обвинувачення продовжується уривком речення «…відтвореного об`єкту, зокрема й відсутність у будь-кого права на його збергіання у біль-якій формі, що її набуто під час незаконного відтворення, зокрема і в оптичній», тим самим продубльовано попередній аркуш обвинувального акту, та навіть враховуючи наявність зайвого аркушу, наступна за ним сторінка також містить уривок речення зовсім не пов`язаний смисловим навантаженням, оскільки є продовженням якоїсь думки обвинувача …та незаконно перемістив їх у зазначене приміщення по АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою між собою, у порушення зазначених норм закону, умисно приступили до їх незаконного зберігання з метою збуту.» Загалом дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України.
Копії даного обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000148 від 26.12.2012 року на 18 арк. та реєстру матеріалів досудового розслідування на 5 арк. отримали обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 (т. 17 а.п. 25-28), про що свідчать їх розписки.
Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак. Отже, незрозуміло ознаки яких саме кримінальних правопорушень вбачає орган досудового розслідування та в яких саме діях ОСОБА_5 .
Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Відсутність в обвинувальному акті конкретизованого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист.
Не конкретизоване обвинувачення порушує вимоги, зокрема ст. 291 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимоги ЄСПЛ, які згідно ч. 2 ст. 1 КПК України, є частиною національного кримінально-процесуального законодавства України.
Так, наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення чи кримінальних правопорушень він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.
Виявлені недоліки унеможливлюють призначення справи до судового розгляду, а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000148 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської області, для усунення виявлених недоліків, у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п. 2 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.
Головуючий суддя ОСОБА_1