Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7388/17
н/п 1-кп/490/851/2017
ВИРОК
Іменем України
18 січня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого та його захисника ОСОБА_4

під судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000329, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світловодську Кіровоградської області, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, проходить військову службу за контрактом у військовому званні сержант на посаді начальника польової лазні військової частини НОМЕР_1 , є учасником бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у тому, що 07 червня 2017 року о 08 год. 00 хв. він, проходячи військову службу за контрактом у військовому званні сержант на посаді командира господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував за межами вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання - у м. Світловодську Кіровоградської області до 08 год. 00 хв. 13 червня 2017 року, а крім цього, 23 червня 2017 року о 08 год. 00 хв., проходячи військову службу за контрактом у військовому званні сержант на тій же посаді, будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, повторно не з`явився вчасно до місця несення служби - військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував за межами вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання - м. Світловодську Кіровоградської області до 08 год. 00 хв. 03 липня 2017 року.

Під час судового розгляду 07 грудня 2017 року між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника останнього ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_5 повністю беззастережно визнав свою винуватість у зазначених вище діяннях.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, три роки позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, і для призначення останньому узгодженого ними покарання.

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби), вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, одне з яких вчинено повторно, і йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Разом з цим, оскільки, розуміючи наслідки звільнення від відбування покарання за цією підставою і право заперечувати проти цього, обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти застосування до нього амністії, він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 74, ст. 85 КК України та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :
Угоду від 07.12.2017 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000329 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому за ці злочини узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 74, ст. 85 КК України та ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити.

На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: