1-кп/357/1406/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення від 15 вересня 2017 р., укладену між потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про примирення від 15 вересня 2017 р., укладена між потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 згідно якої 28 лютого 2016 р. приблизно о 10 годині ОСОБА_4 , перебував на ринковому масиві «Леваневський», який розташований за адресою вул. Героїв Крут, у м. Біла Церква Київської області, де купував продукти харчування. Цього ж дня, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи поряд із кіоском № 40 на ринковому масиві «Леваневський», ОСОБА_4 зустрів своїх знайомих, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які теж займалися купівлею продуктів харчування. Після цього ОСОБА_4 став спілкуватися із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В ході сплкування ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_6 позичити йому грошові кошти у сумі 50 грн., оскільки йому їх не вистачало, для купівлі всіх продуктів харчування. На прохання ОСОБА_4 ОСОБА_7 відмовив. В цей момент до останнього підійшла ОСОБА_5 та попросила в нього грошові кошти. На прохання останньої, ОСОБА_6 погодився та дістав із власної кишені грошові кошти в сумі 400 грн., а саме дві купюри номіналом по 200 грн. кожна та одну купюру передав у руки ОСОБА_5 у цю мить ОСОБА_4 , який стояв поряд, прийняв рішення вчинити відкрите викрадення грошових коштів із рук ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення відкритого викрадення грошових коштів останньої, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою власної правої руки, шляхом ривка, вирвав із рук ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 грн. Далі ОСОБА_4 , завершуючи реалізацію злочинного умислу, побіг у напрямку м`ясного павільйону. В подальшому ОСОБА_4 витратив викрадені грошові кошти на придбання продуктів харчування, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 200 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 186 ч.1 КК України віднесений до умисного злочину середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

Вищевказана угода між потерпілою і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно, ОСОБА_4 відшкодував потерпілій завдані збитки, вони примирились між собою..

Узгоджене між потерпілою і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,53 КК України та зазначеному у санкції ст. 186 ч.1 КК України.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст. 89 КК України.

Речові докази, цивільний позов, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 15 вересня 2017 р., укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000868 від 28.02.2016 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному і прокурору.

Суддя ОСОБА_1