Справа № 570/1684/16-к
номер провадження 1-в/570/223/2017
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 вересня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

засудженного ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 та подання адміністрації державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" та спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22 жовтня 2004 року Апеляційним судом Волинської області за ч.1 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.263, п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання зі змінами відповідно до ухвали Верховного суду України від 25 січня 2005 року до позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, 18 червня 2014 року Володимирецьким районним судом Рівненської області замінено евідбуту частину покарання на обмеження волі строком на 4 роки 10 місяців 23 дні,
в с т а н о в и в:
в порядку ст.537 КПК України адвокат ОСОБА_6 у клопотанні в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить визнати неправомірним і таким, що не відповідає матеріалам контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 висновок комісії Городоцького виправного центру Державної пенітенціарної служби в Рівненській області, який викладено в протоколі № 15 від 24 липня 2014 року та звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання.
У суді захисник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала частково, просить лише вирішити питання умовно-дострокового звільнення, оскільки вказаний висновок скасовано, так як він суперечить даним про особу, є безпідставним та необґрунтованим.
Засуджений ОСОБА_3 просив задоволити клопотання.
Прокурор ОСОБА_2 вважає, що засуджений ОСОБА_3 підлягає умовно-достроковому звільненню як такий, що довів своє виправлення. Суду пояснив, що рішенням комісії Городоцького виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№131) по розгляду матеріалів згідно ст.81 КК України засуджений за період відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, внаслідок чого комісія вирішила відмовити йому у клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення. Такий висновок є упередженим і таким, що суперечить всім матеріалам нагляду за поведінкою засудженого як в Городоцькому виправному центрі, так і у інших установах відбування покарання. Вказав, що період перебування ОСОБА_3 у Городоцькому виправному центрі № 131 становить приблизно рік, а період, який був врахований судом при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким становить майже десять років. Тому вважає, що дані про особу засудженого та матеріали контролю за його поведінкою у інших установах відбування покарання за останні 10 років свідомо не були взяті до уваги. Також вказав суду на те, що на час підготовки матеріалів комісією не було належним чином враховано дані про особу засудженого, а саме те, що 7 стягнень, які мав засуджений за період з 2004 по 2015 рік погашені та зняті, а кількість заохочень, які отримав засуджений ОСОБА_3 становила на момент засіданні комісії 22.
Представник Городоцького виправного центру у поданій заяві клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого підтримує та просить розглянути без його участі.

Представник спостережної комісії при Рівненській районній державній адміністрації Рівненської області до суду не з"явився.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали, прийшов до таких висновків.
ОСОБА_3 засуджений 22 жовтня 2004 року Апеляційним судом Волинської області за ч.1 ст.121, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.263, п.6 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
25 січня 2005 року Верховним судом України вирок змінений, пом`якшене основне покарання і ОСОБА_3 вважається засудженим до позбавлення волі строком на 15 років, в решті вирок залишено без змін.
18 червня 2014 року Володимирецьким районним судом Рівненської області засудженому ОСОБА_3 в порядку ст.82 КК України замінено невідбуту частину покарання у 4 роки 10 місяців 23 дні на обмеження волі. Судом встановлено, що він своєю поведінкою, яка оцінювалась за період 2/3 призначеного покарання, довів своє виправлення, за час відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований, до роботи відноситься добре.
24 липня 2015 року засіданням комісії установи за протоколом № 15 засудженому відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення.
У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому КВК України визначає «виправлення» як «процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки». Тобто мова йде про психологічну характеристику, встановити яку на практиці виявляється неможливим. Це призводить до того, що єдиним індикатором для дострокового звільнення стає «хороша поведінка», а вона часто оцінюється на підставі банального кількісного переважання дисциплінарних заохочень над стягненнями та/або позитивних особистих відносин із адміністрацією. Слово «може» при цьому використовується для заперечення існування суб`єктивного права на умовно-дострокове звільнення навіть за наявності «хорошої поведінки». Доктрина навіть створила спеціальну категорію на заміну категорії «законний інтерес», яка означає, що особа не має права на дострокове звільнення навіть за умови задоволення вимог-підстав для його реалізації, а лише може клопотати з цього приводу.
З досліджених судом документів контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він позитивно характеризується, своєю поведінкою за даними характеристик став на шлях виправлення, працевлаштований на контрагентських об`єктах, за що навіть заохочувався, має 22 заохочення. Досліджені у судовому засіданні матеріали контролю за поведінкою засудженого дозволяють суду впевнено говорити про наявність у засудженого підстав для умовно-дострокового звільнення його від відбування невідбутої частини покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 звільнити умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на три роки шість місяців і двадцять один день.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1