Провадження № 1-кп/760/226/17
Справа № 760/5661/16-к
В И Р О К
18 січня 2018 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, дітей немає, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_10 будучи не одноразово раніше судимим а саме: 1) 18.08.1997 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ч.3 ст. 42 КК України (за редакцією 1960 року) до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 29.03.2002 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі; 3) 18.05.2005 Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; 4) 17.12.2009 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна; 5) 17.12.2009 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову повторно вчинив злочин майнового характеру при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 05.08.2015 року приблизно о 10:00 годині перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , помітив на дивані планшет марки Galaxy tab 3. серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 2189.97 гривень, який належить ОСОБА_11 та яким в той момент вирішив заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 поклав даний планшет до чорного пакету та відразу направився на вихід з квартири.
В подальшому, із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_10 , 17.04.2016 року приблизно о 08:50 годині, перебуваючи поряд з технічним приміщенням, яке розташоване на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , та будучи впевненим, що на столі вищевказаного приміщення знаходиться телевізор марки «SHARP», вирішив викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, скориставшись тим, що в технічному приміщенні нікого не має, вхідні двері якого відчинені, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 шляхом вільного доступу зайшов до технічного приміщення, яке розташоване на першому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: телевізор марки «SHARP» MODEL 14 B-SC S404582926, вартістю 2000 гривень, який знаходився на столі, взявши його до рук та направився до виходу з будинку.
В цей час злочинні дії ОСОБА_10 були помічені консьєржем даного будинку ОСОБА_9 , яка заходила до під`їзду. Останній, зрозумівши своє безвихідне становище, в якому він перебував та те, що його злочинні дії викриті, утримуючи при собі викрадене майно, не звертаючи уваги на зауваження на свою адресу, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 2000 гривень.
В подальшому, із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, 18.01.2017 приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: м. Київ, бульв. Чоколівський 40, перебуваючи у приміщенні кімнати вахтера, яке знаходиться на першому поверсі третього під`їзду даного будинку, очікував свого знайомого. В цей час, ОСОБА_10 помітив у потерпілої ОСОБА_9 гаманець з грошовими коштами, який вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 вийшла з приміщення кімнати у власних справах, та будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності уваги з боку сторонніх осіб, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме гаманець рожевого кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти у загальній сумі 587 грн., пенсійне посвідчення на її ім`я та банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, однак був помічений потерпілою під час вчинення крадіжки, яка намагалась його зупинити.
ОСОБА_10 , розуміючи, що його злочинний намір на таємне викрадення чужого майна викрито, продовжив вчиняти вже відкрите викрадення чужого майна, не зважаючи на заклики потерпілої зупинитись. В подальшому, ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 687 гривень.
Обвинувачений свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав частково. Так, свою вину у викраденні планшету він визнав повністю, а по двох епізодах із потерпілою ОСОБА_9 зазначив, що кваліфікація дана не вірно, оскільки він викрав дане майно (і телевізор, і гаманець таємно), і потерпіла цього не бачила.
Так, він вказав, що, дійсно в час зазначений в обвинувальному акті зайшов до приміщення консьєржа, викрав телевізор та вийшов з ним на вулицю. Вказав, що ніхто не бачив, як він його виніс. Зазначив, що він телевізор саме вкрав, і нікого не грабував.
По епізоду з гаманцем зазначив, що його також викрав, однак зробив це таємно і потерпіла цього не бачила. Після викрадення уходив швидким кроком, не чув, щоб потерпіла щось кричала.
По епізоду із потерпілою ОСОБА_8 щодо викрадення планшету, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів по даному епізоду щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
По двох інших епізодах був встановлений повний порядок дослідження доказів, були допитані потерпіла та свідки, що повністю підтвердили вину обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
Так, потерпіла ОСОБА_9 суду повідомила, що працює консьєржем в 3 парадному в будинку по АДРЕСА_4 . Вказала, що 17.04.2016 ОСОБА_10 , якого вона раніше бачила, прийшов до одного з мешканців будинку. Вони стояли у під`їзді та палили. Потерпіла зробила їм зауваження та пішла мити ліфт. Коли вийшла з ліфта, вийшла на вулицю, повертаючись назад до під`їзду побачила ОСОБА_10 з телевізором та крикнула йому: "Ти вже щось вкрав", однак він, побачивши, що вона його помітила, втік разом з телевізором. Пізніше телевізор їй повернули.
По епізоду з гаманцем повідомила, що 18.01.2017 ОСОБА_10 знаходився у неї в каптьорці, вона сховала гаманець, а він це побачив. Потім, коли вона вийшла, то ОСОБА_10 там залишався. Коли потерпіла повернулася назад, помітила, що гаманця немає. Вийшла на вулицю та побачила ОСОБА_10 , що віддалявся швидкими кроками. Гукнула йому, щоб він повернув їй гаманець, але він побіг геть. Гаманець їй вернули пізніше.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що сидів в машині, бачив ОСОБА_13 , який йшов з гаманцем червоного кольору, витягував гроші і розпихував їх по кишенях, при цьому оглядався по бокам. Свідок його догнав, спитав, чий гаманець. Мельник його викинув і втік. Вони з іншим чоловіком його затримали та викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_14 , суду показав, що проходив службу в зоні АТО. Приїхав додому, оформляв пільги. Проходячи повз АЗС по вулиці Чоколівській (навпроти радіо ринку) почув крики. Побачив, що біжить обвинувачений у нього в руках був жіночий гаманець рожевого кольору. За ним бігла інша людина (це був свідок ОСОБА_15 ). Вони його догнали і затримали. Тримали до приїзду поліції. В гаманці було пенсійне посвідчення. Мельник кричав, що не винен і нічого не крав.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
1. Даними рапорту інспектора поліції ОСОБА_16 , виходячи із змісту якого 18.01.2017 р. громадянами був затриманий ОСОБА_10 , у якого був вилучений гаманець рожевого кольору, в якому знаходилося пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 (Т.3, а.с.54);
2. Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) відповідно до якого у гр. ОСОБА_9 18.01.2017 приблизно о 15-40 год. за адресою: бульв. Чоколівський, 40, третій під`їзд, було відкрито викрадено гаманець з грошовими коштами в сумі 600 грн. (Т.3 а.с. 55);
3. Даними протоколу огляду місця події від 18.01.2017 відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості біля автозаправної станції «ОККО» за адресою: м. Київ, бульв. Чоколівський, метрів за 20 від заправки було виявлено гр. ОСОБА_10 . На прохання працівників поліції ОСОБА_10 пред`явив: мобільний телефон «Нокіа» червоного кольору, зарядний пристрій чорного кольору, грошові кошти в сумі 100 грн., після добровільно надав грошові кошти в сумі 587 грн., пояснивши, що ці гроші знаходились в гаманці, які він раніше відкрито викрав у гр. ОСОБА_9 . На снігу приблизно 2 м від паркану, виявлено гаманець рожевого кольору, при огляді вмісту було виявлено: розклад електропоїздів «Київ-Гребінка» на 1 арк., пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пластикову картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . Гр. ОСОБА_17 пояснив, що саме в цьому гаманці знаходились видані ним грошові кошти в сумі 587 грн. (Т.3 а.с. 56-70);
4. Даними протоколу огляду предмету від 19.01.2017 відповідно до якого в присутності двох понятих було оглянуто: грошові кошти в сумі 100 грн, банківському корту «Приватбанк» № НОМЕР_3 , мобільний телефон «Нокіа» червоного кольору, зарядний пристрій, рукавиці чорного кольору тряпчані, ремінь шкіряний, плоскогубці металеві (Т.3 а.с. 71);
5. Даними протоколу огляду предмету від 19.01.2017 відповідно до якого в присутності двох понятих було оглянуто: 587 грн. (2 купюри 200грн. МА 1781922; ЕБ 4240695, 2 купюри 50 грн. УВ 1154689, ТГ 8566649, 2 купюри 20 грн. ПЕ 6494131, ПИ 6395238, 3 купюри 10 грн. ПГ 0478488, КЗ 0089499, ХЖ 5904774, 2 купюри 5 грн. ТВ 7118295, ПИ 2385896, 3 купюри 2 грн. СД 7634498, РА 2830004, СА 2874574, 1 купюра 1 грн. ТГ 69333943) (Т.3 а.с. 72);
6. Даними протоколу огляду предмету від 19.01.2017 відповідно до якого в присутності двох понятих було оглянуто: гаманець рожевого кольору, картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_4 (Т.3 а.с. 73);
7. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.01.2017 відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала особу під №3, яка 18.01.2017 приблизно о 16-00 год. відкрито викрала належне їй майно. Особа під №3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т.3 а.с. 74-78);
8. Даними постанови про визнання та прилучення речових доказів від 20.01.2017 відповідно до якої гаманець рожевого кольору, картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_4 визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження (Т. 3 а.с. 79);
9. Даними постанови про визнання та прилучення речових доказів від 20.01.2017 відповідно до якої грошові кошти в сумі 587 грн. (2 купюри 200грн. МА 1781922; ЕБ 4240695, 2 купюри 50 грн. УВ 1154689, ТГ 8566649, 2 купюри 20 грн. ПЕ 6494131, ПИ 6395238, 3 купюри 10 грн. ПГ 0478488, КЗ 0089499, ХЖ 5904774, 2 купюри 5 грн. ТВ 7118295, ПИ2385896, 3 купюри 2 грн. СД 7634498, РА 2830004, СА 2874574, 1 купюра 1 грн. ТГ 69333943) визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження (Т.3 а.с. 80);
10. Даними постанови про визнання та прилучення речових доказів від 20.01.2017 відповідно до якої грошові кошти в сумі 100 грн., банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_3 , моб. телефон «Нокіа» червоного кольору, зарядний пристрій, рукавиці чорного кольору тряпчані, ремінь шкіряний, плоскогубці визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження (Т.3 а.с. 81);
11. Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2017 відповідно до якого знаходячись біля будинку в АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 вказав на даний будинок як на той, з якого він 18.01.2017 викрав майно, що належить ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_10 провів всіх учасників слідчого експерименту до під`їзду №3, зайшовши туди, вказав на кімнату, яка знаходиться ліворуч від входу. Вказав, що саме в цій кімнаті знаходився з потерпілою ОСОБА_9 та побачивши в неї наявність гаманця з грошовими коштами, вирішив його викрасти (Т.3 а.с.84-90).
Не зважаючи на те, що обвинувачений викрав і телевізор, і гаманець таємно, його діяння і в першому, і в другому випадку були викриті потерпілою під час вчинення крадіжки. Так, потерпіла ОСОБА_9 чітко вказала, що під час викрадення телевізора зробила ОСОБА_10 зауваження на рахунок крадіжки, але він втік, а під час викрадення гаманця кричала йому, щоб він його повернув, але обвинувачений знову втік.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності", дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Таким чином, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого по епізодах з викраденням телевізора і гаманця, що дана діям обвинуваченого органами досудового розслідування.
Суд не довіряє показанням обвинуваченого з приводу того, що його в обох випадках ніхто не бачив, оскільки це спростовується показаннями потерпілої, в якої відсутні будь-які підстави оговорювати обвинуваченого. Показання ж обвинуваченого суд вважає такими, що дані з метою приховати дійсні обставини вчинених ним злочинів задля ухилення від належного покарання.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Показання потерпілої та свідків по обох епізодах відповідають фактичним обставинам, встановленим в ході судового розгляду, є логічними та послідовними, а також взаємоузгоджуються між собою, а тому можуть бути покладені в основу вироку.
Докази, надані прокурором під час судового розгляду суд визнає належними та допустимими та покладає їх в основу вироку.
Показання обвинуваченого, що суперечать показанням потерпілої, суд вважає такими, що дані суду з метою приховати дійсні вчинені ним злочини та ухилитись від кримінальної відповідальності за них, а тому не може покласти їх в основу вироку.
При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу винного, який раніше неодноразово судимий, що характеризується нейтрально за місцем проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України є щире каяття, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, після останнього звільнення знову вчинив три нових злочини, отже на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він являє собою небезпеку для оточуючих, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Суду не надано доказів, щоб підтверджували неможливість відбування покарання обвинуваченим в умовах ізоляції від суспільства.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314-317, 318-368, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України призначити покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 24.12.2015) строк попереднього ув`язнення з 19.01.2017 до 20.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також на підставі ст. 72 КК України (в діючій редакції) строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 із розрахунку день за день.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_10 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1