Справа № 709/2052/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 січня 2018 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000482, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Черкаси, проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, інвалідом, депутатом та учасником бойових дій неявляється, раніше несудимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 12 грудня 2015 року близько 20:00, перебуваючи за адресою: вул. Леніна, 9, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, не приховуючи свого наміру на незаконне, безкоштовне обернення на свою користь чужого майна, з метою особистого збагачення, умисно, протиправно, переслідуючи мету на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, без застосування насильства або погрози його застосування, відкрито викрав, вийнявши з правої кишені куртки ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Nokia Lumia 610", вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 28 грудня 2015 року № 6/574 становить 894,00 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати.
Захисник ОСОБА_5 звертав увагу суду на щире каяття свого підзахисного та активне сприяння ним розкриттю злочину, вказував на відсутність судимостей, а тому просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, оскільки претензії до обвинуваченого ОСОБА_3 в нього відсутні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочин середньої тяжкості; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше несудимий, за місцем навчаня характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2010 року з приводу соціалізованого розладу поведінки, виражених емоційно-вольових розладів по збудливому типу; наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
При цьому судом встановлено, що ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2017 року у справі № 709/2654/16-к до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкської області від 25 січня 2017 року у справі № 709/129/17 обвинуваченому ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом, лікуванням і наступним вирішенням питань соціальної реабілітації, строк якого неодноразово продовжувався.
Під час зміни запобіжного заходу суд виходив з наявності висновку судово-психіатричної експертизи від 20 січня 2017 року № 10, відповідно до змісту якого останній виявляв прояви хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді органічного розладу особистості в стані декомпенсації, з наростанням емоційно-вольових розладів, астенізації психіки і дезорганізації психічної діяльності, з проявами тривожності, слуховими розладами сприйняття у вигляді окликів, з вираженими розладами адаптації, через що він був не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині енцефалопатичні розлади, прояви розгальмованості емоцій і поведінки, слухові розлади сприйняття, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки, а тому потребував застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, лікуванням і наступним вирішенням питань соціальної реабілітації.
Разом з тим в цей період стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від
26 вересня 2017 року № 173 останній, як на момент вчинення інкримінованого йому злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, так і на момент проведення експертизи усвідомлює свої дії та може керувати ними.
За таких обставин вказаний запобіжний захід змінено ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 7 листопада 2017 року у справі № 709/2052/16-к та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 5 січня 2017 року включно.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З огляду на вказані обставини, виходячи із загальних засад кримінального провадження, таких як верховенство права, законність, повага до людської гідності, керуючись принципами гуманності та справедливості, переслідуючи за мету виконання завдань кримінального провадження щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування у психіатричному закладі, в тому числі під час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі".
21 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" яким ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених в частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 20 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня
2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 245,52 гривень.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2016 року по 20 червня
2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 245,52 гривень.
Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику, прокурору та направити потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1