Справа № 359/9586/17
Провадження № 1-КП/359/190/2018
ВИРОК
02 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю законного представника ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Бориспільського району Київської області, громадянина України, українця, працюючого водієм в ТОВ «Інтеравіа», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
30.07.2017 року близько 20 години 45 хвилин, у світлий період доби, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно - справнім мотоциклом «Ява-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії «А» на право керувати мотоциклом, рухався по автодорозі вулиці Паркова в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області в напрямку вулиці Шевченка.
Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі водій ОСОБА_4 проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого не впорався із керуванням та виїхав на ліве узбіччя проїзджої частиш автодороги по вул. Паркова в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області та здійснив наїзд на ОСОБА_6 , яка перебувала в нерухомому стані на узбіччі тримаючи самокат.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці, закритого перелогу верхньої третини правої плечової кістки, множинних саден голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 який порушив Правила дорожнього руху України:
-п. 2.1 ПДР, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії;
-п. 2.3 ПДР, згідно якого для забезпечений безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 2.9 ПДР, згідно якого водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
-п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення ОСОБА_4 п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та спричиненням потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в порушені правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, викладені фактичні обставини не оспорював.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачуваний показав, що він 30.07.2017 року близько 20 години 45 хвилин, у світлий період доби, повертався з своєю дівчиною з відпочину на технічно - справнім мотоциклові «Ява-350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі вулиці Паркова в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області в напрямку вулиці Шевченка не впорався з керуванням та виїхав на ліве узбіччя проїжджої частиш автодороги по вул. Паркова в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області та здійснив наїзд на ОСОБА_6 , яка перебувала в нерухомому стані на узбіччі тримаючи самокат. ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Під час досудового слідства намагався відшкодовувати потерпілій завдану шкоду внаслідок ДТП, однак грошові кошти ті, що ним були запропоновані потерпілій стороні, вони не влаштовували її законного представника. Фінансову можливість відшкодувати потерпілій матеріальну шкоду має, однак моральну шкоду зазначену у цивільному позові визнає частково, оскільки перебуває у скрутному фінансовому становищі.
Обвинувачуваний та інші учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, матеріали цивільного позову, судових витрат, речових доказів.
Судом з`ясовано, що обвинувачуваний та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Його дії кваліфікуються: - за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушені правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 , повинен бути засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України.
Обираючи ОСОБА_4 , кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_4 , вчинив злочин невеликої тяжкості. Обвинувачуваний повністю розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення. Тому дана обставина, згідно вимог ст. 66 КК України пом`якшує його покарання.
В той же час, суд враховує, що згідно вимог ст. 67 КК України, обтяжуючою обставиною у даному кримінальному провадженні є вчинення злочину, у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, аналіз даних про його особу вказує на те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно наданих характеристик з місця роботи та проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно.
З огляду на всі обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , належить призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Разом з тим, його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , допустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк певної тривалості та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
До призначення слухання справи по сутті у підготовчому судовому засіданні законним представником потерпілої ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заявлено цивільний позов про стягнення завданої їм матеріальної та моральної шкоди.
Пред`явлений цивільний позов, обвинувачуваний визнав частково.
Матеріальну завдану шкоду, понесені витрати на лікування визнав в повному обсязі. У частині моральної шкоди, за цивільним позовом законного представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , завданої в наслідок ДТП яке, сталося 30.07.2017 року, визнав частково.
Цивільний позов у частині моральної шкоди завданої ОСОБА_7 , вважає вимоги такими, що не підлягають задоволенню та є безпідставним.
Цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.Підтримувати цивільний позов може сам потерпілий або його законний представник відповідно до ст. 63 КПК.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана внаслідок злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Доведеність на судовому розгляді підстав цивільного позову зобов`язує суд при ухваленні рішення задовольнити цивільний позов у розмірі, підтвердженому у судовому засіданні доказами і відмовити в ньому в тій його частині, яка доказами не доведена.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Вищій спеціалізований суд у своїй постанові від 01.03.2013 р. № 4 " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" у п. 6 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Встановлено, що у зв`язку із порушенням правил безпеки дорожнього руху п.п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1 ПДР, особою яка керувала транспортним засобом ОСОБА_4 , при ДТП, яке сталося 30.07.2017 року, спричинено потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесні ушкодження. У зв`язку з неповноліттям потерпілої, її законним представником у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 , що є цивільним позивачем в інтересах неповнолітньої потерпілої. Матеріальні витрати на лікування складаються у розмірі 7820 грн. 74 коп. Винною в її заподіянні є обвинувачуваний ОСОБА_4 , тому для відновлення порушеного права на користь законного представника потерпілої ОСОБА_3 з ОСОБА_4 покладається обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 7820 грн. 74 коп.
Щодо вимоги законного представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, має право на відшкодування моральної шкоди. Її розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпіла посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.07. 2017 року, вона зазнала страждання, які довелося перенести за той час, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки жахливої психотравмуючої події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні. Переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, неприємні сновидіння, емоційна напруга, неможливість відвідування уроків фізкультури в школі.
Суд виходить з характеру та тривалості фізичних і моральних страждань потерпілої, її стану здоров`я, морально-психологічного стану після вчинення ДТП та отриманих пошкоджень і їх наслідків, виходячи з принципу розумності та справедливості, однак при визначенні розміру моральної шкоди враховує матеріальний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, а також з огляду на засади розумності і справедливості, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 , моральної шкоди на користь законного представника потерпілої ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню у розмірі 25 000 грн. 00 коп.
Крім того, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на проведення експертиз у розмірі 1237 гривень 00 копійок та 790 гривень 96 копійок.
Речові докази: , належить залишити у володінні власника.
Керуючись ст. 22, ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, ч. 2, ч. 3 ст. 373, ст.ст. 374-376 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. 1166,1187,1188,1194 ЦК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від основного покарання у виді обмеження волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .
Цивільний позов законного представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 7820 (сім тисяч вісімсот двадцять) гривень 74 копійок та моральну шкоду у розмірі 25 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
В частині цивільного позову ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь держави України витрати на проведення експертиз у розмірі, - 1237 гривень 00 копійок та 790 гривень 96 копійок документально підтверджених процесуальних витрат пов`язаних із залученням експерта.
Речовий доказ мотоцикл «Ява 350» д.н.з. НОМЕР_4 повернути власнику.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1