АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3090/16-к Номер провадження 11-кп/786/913/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України З.С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з ДУ "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)", кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001112 та № 0001080, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 01.12.1988 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 2) 29.11.1989 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 141, ст. 14 КК України (1960 року) до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 17.03.1993 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 4) 19.01.1996 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 5) 18.02.2000 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 143, ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 09.07.2004 року Київським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 7) 18.05.2005 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 8) 27.02.2006 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі; 8) 17.12.2008 року Київським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 9) 18.03.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 10) 29.04.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 11) 01.07.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави зa ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 12) 04.07.2013 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; 13) 28.04.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Апеляційного суду Полтавської області від 02.07.2014 року, до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 14) 19.05.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 15) 18.10.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.01.2017 року вирок змінений в частині призначеного покарання призначено покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 4 років позбавлення волі, засуджено:

-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.10.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.01.2017 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.
Виправдано за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , за недоведеністю вчинення ОСОБА_7 цих кримінальних правопорушень.
Зараховано в строк відбутого покарання період тримання під вартою з часу затримання з 10 серпня 2016 року, вказано строк покарання рахувати з часу обрання запобіжного заходу по даній справі з 28 липня 2017 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 20.07.2016 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави за адресою: м. Полтава, пров. Рибальський, 10, шляхом вільного доступу, з палати № 2 викрав особисте майно гр. ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки "Fly IQ 434 Era Nano 5", IMEІ 1: НОМЕР_1 , ІМEI 2: НОМЕР_2 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 474 грн. 90 коп. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

26.07.2016 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави за адресою: м. Полтава, пров. Рибальський, 10, шляхом вільного доступу, з холу лікарні викрав особисте майно гр. ОСОБА_11 , а саме: велосипед марки "Spelli", спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4500 грн.. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

13.07.2016 року близько 16 год. 16 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину "Аврора" за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 116, шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився за завісою в службовій частині приміщення магазину, викрав особисте майно гр. ОСОБА_12 , а саме: телефон марки "Samsung", спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 600 грн. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Виправдовуючи за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 суд вказав, що під час судового розгляду справи не здобуто жодних об`єктивних та переконливих доказів, які доводять той факт, що ОСОБА_7 здійснив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 з магазину "Прораб".

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі просить змінити вирок суду, зарахувавши йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з 07.12.2016 року по 30.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зазначає, що вказаний строк попереднього ув`язнення був безпідставно не зарахований у вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 28.07.2017 року, оскільки відносно нього ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.12.2016 року обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.02.2017 року і в подальшому строк тримання під вартою ухвалою цього суду продовжувався до 30.03.2017 року.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», ч. 5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого по 20 червня 2017 року включно. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, 07.12.2016 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у кримінальному провадженні за оскаржуваним вироком, у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2016 року, який набрав законної сили 17.01.2017 року за результатом перегляду Апеляційним судом Полтавської області, яким ОСОБА_7 зараховано строк тримання під вартою з 10.08.2016 року до набрання вироком законної сили.

Таким чином, строк перебування під вартою ОСОБА_7 з 07.12.2016 року по 17.01.2017 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ), вже був зарахований, а строк перебування під вартою останнього з 18.01.2017 року по 20.06.2017 року підлягає зарахуванню, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, під час судового засідання ОСОБА_7 просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», проте, ані ОСОБА_7 , ані його захисником ОСОБА_8 не надано жодного доказу на обґрунтування зазначених вимог, а колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.ст. 1,2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 28 липня 2017 року залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ) зарахувати ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 18 січня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3