ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/890/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не офіційно працюючого з 2017 року ремонтником - монтажником театрів, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 18.10.2012 року Апеляційним судом міста Києва за ч.2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 27.04.2016 року з Ізяславської ВК Хмельницької області у зв"язку із відбуттям строку покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В: ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин: Так, ОСОБА_4 , 05.11.2017, близько в 01 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку №2-А по вул. Срібнокільська у м. Києві, вступив у конфлікт із ОСОБА_5 в ході якого почалась бійка. У подальшому, під час бійки ОСОБА_5 впав на землю, та прикрив обличчя руками, де в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне, умисне, з корисливих спонукань, таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , а саме умисел на викрадення чорного шкіряного гаманця, вартістю 140 грн. в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 3300 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підняв із землі чорний шкіряний гаманець, вартістю 140 грн. в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 3300 грн., що належить ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зник, сівши до автомобіля Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, що вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України при обставинах зазначених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається. Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене по карання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, щире каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію прокурора та потерпілого те, що він давав правдиві та послідовні покази як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується, з урахуванням досудової доповіді, виправлення його на думку суду можливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України з покладенням на обвинуваченого певних обов"язків на підставі ст. 76 КК України і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України, ЗАСУДИВ: ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк у два роки. На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 296 гривень 61 копійку за проведення товарознавчої експертизи. Речові докази, гаманець чорного кольору, залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. СУДДЯ: ОСОБА_7