Справа № 445/263/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України
ОСОБА_5 17 серпня 2014 року, близько 12 години 00 хвилин перебуваючи на вулиці Шевченка,що в с. Перегноїв Золочівського району Львівської області, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в лобну ділянку голови ОСОБА_6 , при чому ставши своєю правою ногою на лві ного потерпілому, в наслідок чого ОСОБА_6 не втримав рівноваги та впав на асфальтобитонне покриття дороги та отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій головного мозку середнього ступеня, субарахноїдальний крововилив, закритий перелом зовнішньої кісточки лівої малогомілкової кістки з підвивихом лівої стопи до зовні. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 335/2014 від 01.09.2014 року тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 у вигляді забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров"я та закритий перелом зовнішньої кісточки лівої малогомілкової кістки з підвивихом лівої стопи до зовні відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров"я.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне завдання середньої тяжуості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров"я потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся. Просив суд суворо його не карати.
Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України так як ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків.
Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння ОСОБА_5 злочину в стані алкогольного спяніння.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», просив звільнити його від покарання, у звязку з тим, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей і підпадає під дію вказаного закону.
Вимогами пункту «В» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено: «Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківський прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів, та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно із ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році", особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідотцвами про народження, де батьком записаний обвинувачений ОСОБА_5 : свідоцтво про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 черії НОМЕР_2 , свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 .
З огляду на це, ОСОБА_5 підпадає під дію п. "В" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки обвинувачений має на утриманні трьох неовнолітніх дітей, відтак підлягає звільненню від відбування основного покарання.
Обставин, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні"та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які виключають можливість застосування даного закону відносно ОСОБА_5 судом не встановлено.
Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов в якому просить стягнути з ОСОБА_5 в його користь 10 712 грн. матеріальної і 30 000 грн. моральної шкоди .
Цей позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З поданих потерпілим фіскальних чеків видно , що на придбання медикаментів він витратив 7083,45 грн.
Безперечно , що діями ОСОБА_5 потерпілому була заподіяна і моральна шкода. Вона полягає в тому , що він терпів фізичний біль , тривалий час лікувався стаціонарно , був вибитий з свого життєвого ритму і змушений був докладати додаткових зусиль для відновлення свого здоров`я. Розмір мінімальної шкоди суд оцінює 8000 грн.
Прокурор пред`явив до ОСОБА_5 два цивільні позови.
В одному він просить стягнути з ОСОБА_5 10 508 грн. 46 коп. в користь Львівської комунальної лікарні швидкої допомоги витрат , понесених на лікування ОСОБА_6 і 2686 грн. 86 коп. в користь Золочівської центральної районної лікарні витрат , також понесених на стаціонарне лікування потерпілого.
Позови прокурора про стягнення витрат в користь Золочівської лікарні та лікарні швидкої допомоги підлягають повному задоволенню
У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа , яка вчинила злочин , зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я лише на лікування потерпілого від злочину.
Керуючись ст. 368 , 370, 371, 374 КПК України, п. "В" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році",Законом України "Про застосування амністії в Україні",
суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до вимог ч. 1 п. 1, 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п. «В» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у обмеження волі строком на 2 роки.
Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 7083,45 грн. матеріальної і 8 000 грн. моральної шкоди в користь ОСОБА_6 .
Цивільні позови прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 2862,86 грн. в користь Золочівської центральної районної лікарні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської облаті на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1