Номер провадження 1-кп/754/120/18
Справа№754/8044/17
Вирок
Іменем України
19 січня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0009229 від 1.08.2016 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, судимого 11.08.2009 р. Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 26.08.2011 року на підставі Закону України « Про амністію у 2011 році»,

про обвинувачення за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, судимого 13.11.2003 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 355, ч. 3 ст. 185, 395 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 03.05.2006 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 26 днів; 23.04.2009 р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 14.10.2011 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 18.09.2012 року по відбуттю покарання; 27.01.2015 року Южненським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, звільнився 19.05.2015 року по відбуттю покарання, 28.09.2015 р. Броварським міськарйонним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України на 6 місяців арешту, звільнився 28.09.2015 р. по відбуттю строку,

про обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України,

за участі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту - захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

1.08.2016 р. приблизно об 11.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи у лісопарковій зоні по пр. Броварському, 18-Д в м. Києві, підійшов до наглядно знайомого потерпілого ОСОБА_9 , з яким на грунті неприязних стосунків, що виникли раптово, вчинив словесну сварку, після чого у нього виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та умисно наніс йому один удар ліктем правої руки в область обличчя, від якого останній впав на землю, завдавши, таким чином, потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці горизонтальної гілки нижньої щелепи справа; саден - на задньо-внутрішній-1 та на задньо-зовнішній-1 поверхнях лівого передпліччя в верхній третині, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу-1, в ділянці підборіддя справа-1, на шкірі верхньої губи з переходом на червону кайму - по середній лінії-1; крововиливів - на слизовій оболонці нижньої губи в проекції 1-3 зубів зліва-1, на слизовій верхньої губи з переходом на червону кайму по середній лінії-1.

Крім того, 25.05.2017 року приблизно в 00.20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи разом з ОСОБА_4 у лісопарковій зоні по АДРЕСА_3 , побачили раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , після чого вступили між собою в попередню змову з метою відкритого викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з метою повторного відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_3 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, висловив погрозу щодо застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства, яке не є небезпечним для здоров`я останнього та пред"явив вимогу передати належні потерпілому ОСОБА_8 гроші. В цей час ОСОБА_4 заламав потерпілому ОСОБА_8 руки за спину та утримував їх під пахви, застосувавши, тим самим, насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, чим подолав волю останнього до опору. В цей час ОСОБА_3 обшукав кишені одягу ОСОБА_8 і відкрито викрав належне останньому майно, а саме, мобільний телефон «Lenovo K3 Note» вартістю 2990 грн. з карткою мобільного оператора «Лайфселл», вартістю 40 грн., а всього майно на загальну суму 3030 грн., після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.
ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.
Крім того, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожен, визнаєтьсявинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого і з погрозою застосування такого насильства.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень визнав повністю і показав, що 01.08.2016 року приблизно об 11.00 год. в лісопарковій зоні по пр. Броварському, 18-Д в м. Києві у нього виник словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 , якого він вдарив ліктем руки в обличчя, від чого потерпілий впав. Не оспорює, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися від його дій.

У вчиненні грабежу обвинувачений ОСОБА_3 також винним себе визнав і показав, що 25.05.2017 року приблизно 00.20 год. в парку по вул. Кіото, 8 в м. Києві він знаходився з дівчиною, неподалік сидів ОСОБА_4 , також на іншій лавці сидів потерпілий ОСОБА_8 . Він відійшов, а потерпілого попросив придивитись за дівчиною щоб її ніхто не образив. Коли повернувся, то побачив, що потерпілий ОСОБА_8 обіймається з дівчиною. Він пішов до ОСОБА_4 , з яким був знайомий біля півроку, розповів, що таке сталось і вони з ОСОБА_4 вирішили з"ясувати у потерпілого чому він так себе поводить. Вони підійшли до ОСОБА_8 , якому він пре"явив вимогу про передачу грошей, погрожуючи вдарити його в щелепу, а ОСОБА_4 завів руки потерпілого за спину і утримував, а він витяг з кишені одягу ОСОБА_8 мобільний телефон. Потім він з телефоном пішов до зупинки громадського транспорту, ОСОБА_4 залишився в парку. Через деякий час його затримала поліція, мобільний телефон потерпілого був у нього. Телефон він хотів продати, злочин вчинив у зв"язку зі скрутним матеріальним становищем.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив обставини вчинення грабежу, зазначені обвинуваченим ОСОБА_3 .

З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, обвинуваченим ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повністю доведена перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в суді показав, що 25.05.2017 року приблизно в 00.20 год. він провів своїх друзів, купив каву та присів на лавку в парку неподалік станції метрополітену «Лісова» по вул. Кіото в м. Києві. В цей час він побачив обвинуваченого ОСОБА_3 з жінкою, які між собою сперечались. ОСОБА_3 підійшов до нього і попросив подивитись за жінкою, щоб до неї ніхто не чіплявся, поки він швидко сходить до магазину. Він сказав, що доп"є каву і піде, на що ОСОБА_3 сказав, що швидко повернеться і пішов. Потім він побачив, що ОСОБА_3 повертається і почав збиратись уходити. ОСОБА_3 підійшов до нього і сказав, що він чіпляється до жінки, він відповів, що до жінки не чіпляється, ОСОБА_3 висловив йому погрозу, що розіб`є йому обличчя, потім сказав, щоб він дав 100 грн. і вони розійдуться. Він відповів, що грошей у нього немає, тоді ОСОБА_3 почав обшукувати його портфель. Секунд через 15 до них підійшов обвинувачений ОСОБА_4 і висловив йому вимогу про передачу їм з ОСОБА_3 100 грн., при цьому сказав, що це для нього не гроші. Він відмовився передавати гроші, тоді ОСОБА_4 заламав його ліву руку за спину, а ОСОБА_3 в цей час почав його обшукувати. В цей час ОСОБА_4 заламав йому і праву руку за спину. ОСОБА_3 витягнув у нього кишені мобільний телефон «Lenovo K3 Note» вартістю 2990 грн. з карткою мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 40 грн і відразу пішов в бік зупинки тролейбуса маршруту № 37. ОСОБА_4 його утримував за руки поки не зник ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_3 зараз повернеться, а сам пішов і сів неподалік на лавці. Він трохи почекав ОСОБА_3 , який не повернувся, а потім пішов в бік зупинки. Там він побачив працівників поліці, до яких звернувся за допомогою. З працівниками поліції вони повернулися на місце події, де був ОСОБА_4 . У нього запитували де ОСОБА_3 , на що він нічого не повідомив. Він з поліцейськими шукав ОСОБА_3 , невдовзі знайшли його біля зупинок громадського транспорту. У ОСОБА_3 знаходився його мобільний телефон. Наполягає, що саме обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у нього відібрали мобільний телефон, що дії ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були спільні і узгодженні між собою. Матеріальних претензій до обвинувачених він немає, оскільки телефон йому повернуто.

Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що 25.05.2017 року вночі під час патрулювання з напарником ОСОБА_11 біля станції метрополітену «Лісова» в м. Києві, до них звернувся потерпілий ОСОБА_8 , який повідомив, що його пограбували декілька хвилин тому. Вони направились до місця події, неподалік від якого на лавці сидів обвинувачений ОСОБА_4 , на якого потерпілий вказав, як на одного з грабіжників, що тримав його руки, коли другий його обшукував і забирав з кишені його мобільний телефон «Lenovo». Вони запитали у ОСОБА_4 де інший грабіжник, на що той відповів, що мабуть пішов за горілкою. З ОСОБА_4 залишився екіпаж ВДСО, а ввін з напарником і потерпілим пішов відпрацьовувати територію. На зупинці громадського транспорту вони побачили ОСОБА_3 , на якого потерпілий вказав, як на другого учасника пограбування, який у нього з кишені забрав телефон. При попередньому огляді у ОСОБА_3 було виявлено в передній кишені мобільний телефон «Lenovo». Потерпілий вказав, що це його телефон, а ОСОБА_3 намагався телефон викинути. Підстав обмовляти обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у нього немає.

Свідок ОСОБА_11 в суді показав, що 25.05.2017 року пізно ввечері він знаходився в складі автопатруля з напарником ОСОБА_10 . Проїзжаючи по вул. Кіото, 8 в м. Києві, біля станції метрополітену «Лісова», до них звернувся потерпілй ОСОБА_8 , який повідомив, що його тільки що пограбували двоє невідомих. Вони з потерпілим пройшли на місце події, де знаходився обвинувачений ОСОБА_4 , на якого ОСОБА_8 вказав, як на одного з учасників пограбування, який його тримав за руки, в той час як другий грабіжник обшукав його кишені та забрав мобільний телефон. Вони викликали допомогу. Екіпаж, який прибув залишився з ОСОБА_4 , а вони з потерпілим пішли відпрацьовувати територію. На одній з зупинок громадського транспорту знайшли ОСОБА_3 , при попередньому огляді у якого було виявлено мобільний телефон, який впізнав потерпілий як той, що було у нього відкрито викрадено.

З даних протоколів пред"явлення осіб для впізнання від 30.05.2017 р. вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 і ОСОБА_3 як осіб, що його пограбували. Той факт, що в протоколі пред"явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 як особу, що приймала участь у вчиченні відносно нього грабежу, на першій сторінці не вказано про присутність понятого ОСОБА_12 , не може свідчити про відсутність вказаного понятого під час проведення зазначеної слідчої дії, оскільки на кожній сторінці цього протоколу понятий ОСОБА_12 розписався, на другій сторінці протоколу зазначено його прізвище. Крім того, вказана слідча дія проводилася з 12.20 до 12.30 год. 30.05.2017 р., цього ж дня з 12.00 до 12.20 год. проводилось впізнання потерпілим ОСОБА_3 в присутності понятого ОСОБА_13 , у зв"язку з чим незазначення прізвища і місця проживання понятого ОСОБА_13 в протоколі впізнання ОСОБА_14 суд вважає технічною помилкою слідчого, а тому не визнає цей доказ не допустимим.

Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_8 повністю підтвердив свої показання, на місці події показав і розказав, яким чином ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 відкрито заволоділи його мобільним телефоном "Леново", при цьому, ОСОБА_3 висловив на його адресу погрозу зламати йому щелепу, а ОСОБА_4 застосував до нього насильство, а саме, заламав обидві руки за спину і утримував під пахви, поки ОСОБА_3 обшукував кишені одягу.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 25.05.2017 р., на зупинці громадського транспорту по вул.Кіото, 8 в м.Києві у ОСОБА_3 в правій кишені джинсів виявлено мобільний телефон "Леново" з кришкою жовтого кольору. Як пояснив ОСОБА_3 , вказаний телефон він знайшов на зупинці.

З даних накладної № 46960 від 6.09.2016 р. інтернетмагазину "ПУЛЬСПАД" вбачається, що вартість мобільного телефону «Lenovo K3 Note» становить 2990 грн.
Відповідно до даних висновків судово-психіатричних експертиз, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 яким-небудь психічним захворюванням на період кримінального правопорушення, в якому вони підозрюються, і на час проведення експертизи не страждали. За своїм психічним станом могли усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребують.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження.
Крім того, дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожного, суд кваліфікує зач.2 ст. 186 КК України, оскільки вони відкрито викрали чуже майно повторно, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого і з погрозою застосування такого насильства.
Як обставини? що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненому та відсутність тяжких наслідків.
Як обставину, що обтяжує покарання обох обвинувачених, суд визнає рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кожним з них кримінальних правопорушень, роль кожного з них у вчиненні злочину, особи винних, які судимі, характеризується посереньо, наведені пом"якшуючі і обтяжуючу покарання обставину, те, що внаслідок вчиненого ними грабежу матеріальна шкода відсутня, також суд враховує стан здоров"я ОСОБА_3 , думку потерпілого ОСОБА_8 з приводу міри покарання і вважає необхідним обирати кожному з них покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням наведених пом"якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, даних про його особу, його ролі у вчиненому злочині, з урахуванням відсутності внаслідок його дій майнової шкоди, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на суворому покаранні для обвинувачених, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 ст. 69 КК України і призначити покарання нижче, ніж передбачено законом.
З урахуванням наведених пом"якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, його ролі у вчсиненому злочині, з урахуванням його стану здоров"я, відсутності внаслідок його дій майнової шкоди, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на суворому покаранні для обвинувачених, враховуючи, що після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 тривалий час злочинів не вчиняв, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, призначивши покарання з випробуванням, з іспитовим строком.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речовий доказ - мобільний телефон "Леново", переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - підлягає залишенню в його розпорядженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 125 КК України у виді 1 року виправних робіт;
- за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
В силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити ОСОБА_3 к відбуттю покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
В силу ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 періодично з"являтися до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, поввідомляти цей орган про зміну місця проживання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.
Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25.05.2017 р. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін попереднього ув"язнення з 25.05.2017 р. по 21.06.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дві позбавлення волі.
Речовий доказ - мобільний телефон "Леново", переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в його розпорядженні.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у виді тримання під вартою, ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зобов"язання, звільнивши з-під варти в залі суду, зобов"язавши з"являтися за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через Деснянський районний суд м. Києва, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.
Головуючий -