Справа № 172/1239/17
Провадження № 1-кп/172/25/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка кримінальну справу за кримінальним провадженням №0000297 від 13.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 травня 2017 року, близько 19.00 годин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибув до домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи завчасно виниклий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням в сховище, з метою вчинення злочину, ввівши в оману ОСОБА_5 , не повідомляючи її про злочинний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, зайшов на територію двору, де через незамкнені вхідні двері проник до будівлі гаражу, звідки таємно викрав мотоцикл ІЖ "Плпнета-3" 1984 року випуску, належний ОСОБА_7 , після чого з метою доведення злочинного умислу до кінця, разом з ОСОБА_5 , яка перебуваючи в омані, не усвідомлювала злочинний характер його дій, за допомогою буксиру, привів у роботу двигун, отримавши таким чином можливість здійснювати рух, сів на сидіння, та залишив місце вчинення злочину, обернувши транспортний засіб на власну користь та спричинивши потерпілій матеріальний збиток, згідно висновку експерта №29/10 від 17.10.2017 року, на суму 1876 грн.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 квіліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням у приміщення чи інше сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, у скоєному розкаявся та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України зі згоди прокурора, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, з врахуванням положень ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст.65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до тяжкого злочину.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий. На обліку в лікаря психіатра не перебуває, характеризується з позитивної сторони.
До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Враховуючи викладене, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи позицію прокурора, пом`якшуючі обставини справи, а також спосіб вчинення злочину, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
При розслідуванні кримінального провадження залучався експерт, у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи, на проведення якої витрачено 125,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
В силу ст.76 КК України в період іспитового строку зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 125,00 (сто двадцять п`ять) грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку засудженому та прокурору вручається негайно.

Суддя: ОСОБА_1