Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/911/18

Справа № 711/2557/18

05 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Драбове-Борятинське Драбівського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України, кримінальне провадження №0000362,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами відповідно до яких 12.10.2017р. близько 15год. 00хв. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала транспортним засобом «ВАЗ 21043» д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги в с. Івахни Монастирищенського району Черкаської області у напрямку до смт. Цибулів зі швидкістю близько 100км/год., здійснила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , що рухався попереду по смузі її руху у попутному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження небезпечні для життя, внаслідок яких померла у Монастирищенській центральній районній лікарні, а водій ОСОБА_8 та другий пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_10 , отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
29.03.2018р. ОСОБА_5 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Беручи до уваги, що підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжке кримінальне правопорушення, з метою запобігання спробам з її боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий за погодженням з прокурором вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу і наполягали на його задоволенні.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, зауваживши, що в даному випадку відсутні ризики неналежної поведінки підозрюваної, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання та зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Підозрювана в судовому засіданні пояснила, що свою причетність до події ДТП не заперечує і готова нести відповідальність. Просила не позбавляти її свободи.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000362, та, дослідивши докази по даних матеріалах (письмові додатки до клопотання та документи, надані стороною захисту), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваної слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Оцінивши додані до клопотання документи (протокол огляду місця ДТП, висновки експертів, протоколи допитів потерпілих, протоколи допитів свідків, повідомлення про підозру, протокол допиту підозрюваної та інші документи характеризуючи підозрювану) вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому цілком об`єктивними є доводи прокурора про наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність таких ризиків обумовлюється тяжкістю покарання, яке може бути застосоване до підозрюваної у випадку доведеності її вини.

Проте, варто зауважити, що ступень значущості ризику переховування підозрюваної в даному випадку здебільшого обумовлюється тяжкістю покарання, яке загрожує їй у випадку визнання її винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, оскільки інші об`єктивні дані (позитивна характеристика підозрюваної, відсутність негативної репутації, соціальні зв`язки, відсутність судимостей т.і.) свідчать про незначний ступень такого ризику.
Особливості життєдіяльності підозрюваної (наявність близьких родичів, які проживають в іншій області, особливості діяльності з отримання доходу) свідчать про наявність ризику можливого тимчасового залишення підозрюваної свого постійного місця проживання, що створюватиме перешкоди для оперативного закінчення досудового розслідування, а відтак перешкоджатиме належному здійсненню кримінального провадження.
До того заслуговують на увагу і доводи прокурора про наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, показання яких, враховуючи обставини події кримінального правопорушення, мають суттєве значення для правильної оцінки таких обставин та об`єктивного закінчення кримінального провадження. Натомість, враховуючи, що досудове розслідування вже триває понад півроку, то ступень значущості такого ризику також є невеликим.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, в порушення п.3 ч.1 ст.194 КПК прокурором не доведено достатніх підстав на підтвердження неможливості застосування до підозрюваної іншого виду запобіжного заходу ніж той, що пов`язаний з позбавленням його волі.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. В цьому контексті слід враховувати, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто ухвалення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
В судовому засіданні встановлено, що з урахуванням обставин, які характеризують особу підозрюваної, стан її здоров`я, матеріальний стан, її спосіб життя, міцність соціальних зв`язків (одружена, має постійне місце проживання, а також має трьох дітей), раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, поведінку підозрюваної під час досудового розслідування, на теперішній час не вбачається вкрай необхідним застосування до неї найсуворішого запобіжного заходу, що відповідно до ч.4 ст.194 КПК України дає підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у в судовому засіданні ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваної варто звернути увагу, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель однієї людини та тілесні ушкодження іншим кільком особам. Події ДТП передувала вочевидь протиправна поведінка підозрюваної, яка допустилася керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Така поведінка в контексті рівня освіти та обставин життя підозрюваної свідчить про її неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю в емоційно-напружених ситуаціях та неухильного дотримання встановлених у суспільстві правил правопорядку. За таких обставин об`єктивними є доводи прокурора про недостатність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій її належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони можуть поручитись за неї.

Застава не підлягає в даному випадку застосуванню, оскільки підозрювана та її захисник не
повідомили та не надали доказів можливості внести заставу. До того ж як повідомила підозрювана обсяг її доходу складає 65000грн на рік, а відтак застосування до неї застави може створити непомірний тягар, що призведе до створення передумов для взяття її під варту.
Наступним на суворістю запобіжним заходом є домашній арешт.
Тож з урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість наслідків до яких призвели такі події, ступень суспільної небезпечності, яку несуть в собі протиправні діяння, пов`язані з експлуатацією транспортних засобів, враховуючи зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне, виправдане та достатнє застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням залишати житлове приміщення в нічний час доби з покладанням на неї обов`язку з`являтись до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою та обов`язків, передбачених п.3, 8 ч.5 ст.194 КПКк України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196-198 КПКУкраїни, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на неї наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - в період часу з 22год. 00хв до 06год. 00хв наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватись від спілкування з потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_12 ;
4) здати на зберігання слідчому документи, які дають право виїзду за межі України.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначити тривалістю у два місяці, тобто на період до 05 червня 2018 року.
Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Монастирищенського ВП ГУ НП в Черкаській області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.
Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання цих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 440,50грн до 3524грн.
Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику, слідчому і прокурору.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1