печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
04.07.2017 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 22.02.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

07.07.2017 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо призначення справи до судового розгляду та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України для усунення недоліків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту та повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Згідно ж п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

Разом з тим, у формулюванні обвинувачення, що міститься в обвинувальному акті фактично не викладено об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме місце, час, спосіб передачі ОСОБА_5 в користування ОСОБА_7 транспортного засобу, що належав потерпілому ОСОБА_6 ; час, місце, обставини, при яких потерпілим ОСОБА_6 пред`являлися вимоги обвинуваченому ОСОБА_5 про повернення транспортного засобу; час, місце, спосіб фальсифікації ОСОБА_5 відомостей про місцезнаходження та технічний стан транспортного засобу потерпілого ОСОБА_6 тощо.

До того ж, формулювання обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України суперечить даним, що містяться у викладенні фактичних обставин цього кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Зокрема, у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими зазначено: « ОСОБА_5 , за усною домовленістю з ОСОБА_6 , 13.11.2016 приблизно о 14-00 год., перебуваючи на парковці поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , взяв у особисте користування транспортний засіб …, який на праві власності належить ОСОБА_6 . Проте, на початку січня 2017 року в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом…».

Водночас, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України вже вказано, що вже: «13.12.2016 о 14 00 год., перебуваючи на парковці поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 …» ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом, що належав на праві власності ОСОБА_6 .

Також у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України не зазначено суб`єктивну сторону інкримінованого вказаній особі кримінального правопорушення, а саме мотив та мету його вчинення, форму вини.

Неконкретність обвинувачення є порушенням права обвинуваченого на захист, яке не може бути усунене судом в ході судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути його прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314 КПК України,

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - повернути прокурору.

Міру запобіжного заходу обрану відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1