Справа № 308/2582/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, у межах кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 09.02.2016, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Середнє, Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді застави,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , 25.09.2007 призначений на посаду головного спеціалісту сектору землеустрою та охорони земель відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі, головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру, 22.12.2015 переведений на посаду головного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, державний службовець 12 рангу.

У відповідності до Положення про управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 03.03.2015 зі змінами від 16.06.2015, та Посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі від 22.12.2015, головний спеціаліст відділу Державного земельного кадастру управління підпорядковується керівнику, але самостійно приймає рішення щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, несе персональну відповідальність за ці рішення.

ОСОБА_5 достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі - Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності на земельну ділянку площею 16,3460 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером :48:001:0037.

Таким чином, всупереч ст. ст. 116, 118, 122, 134, 186, 198 Земельного Кодексу України, внаслідок умисних дій службової особи головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі ОСОБА_5 земельна ділянка загальною площею 16,3460 га., незаконно вибула з комунальної власності, чим спричинено значну шкоду охоронюваним законом інтересам держави в особі Ужгородської міської ради всього на загальну суму 1 509 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі - Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності на земельну ділянку площею 20,3032 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером :56:001:0136.

Таким чином, всупереч ст. ст. 116, 118, 122, 134, 186, 198 Земельного Кодексу України, внаслідок умисних дій службової особи головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі ОСОБА_5 земельна ділянка загальною площею 20,3032 га., незаконно вибула з комунальної власності, чим спричинено значну шкоду охоронюваним законом інтересам держави в особі Ужгородської міської ради всього на загальну суму 1 720 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі - Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності на земельну ділянку площею 6,6186 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером :49:001:0361.

Таким чином, всупереч ст. ст. 116, 118, 122, 134, 186, 198 Земельного Кодексу України, внаслідок умисних дій службової особи головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі ОСОБА_5 земельна ділянка загальною площею 6,6186 га., незаконно вибула з комунальної власності, чим спричинено значну шкоду охоронюваним законом інтересам держави в особі Ужгородської міської ради всього на загальну суму 611 000 гривень.

14.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких, визначене ч.3 ст. 362 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити описані дії.

Слідчий вказує, що орган досудового розслідування, з огляду на специфіку вчиненого кримінального правопорушення, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави найповнішою мірою дасть можливість забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків у кримінальному процесі.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених КПК України. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те, що шляхом умисних дій кадастрового реєстратора із земель комунальної власності вибули земельні ділянки великих площ, а також те, що ці земельні ділянки передбачались до передачі особам, що захищали територіальну цілісність України в зоні проведення Антитерористичної операції, а вчинене кримінальне правопорушення призвело до широкого суспільного резонансу, слідчий вважає, що розмір застави у розмірі вартості земельних ділянок, що є предметом кримінального правопорушення, всього на загальну суму 3 840 000 гривень достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У кримінальному провадженні з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, один з яких прибувати на виклики до слідчого та суду, та запобігання ризику: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на вказане старший слідчий ОСОБА_3 ,просить застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 3 840 000 гривень до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Середнє, Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, не судимого з покладенням на нього додаткових обов`язків у вигляді: 1) прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за першою вимогою; 2)повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали просили таке задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили. Просили врахувати наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, майновий стан підозрюваного. Також вказували про необґрунтованість визначення застави у більшому розмірі, вказуючи про те, що вказані дії є тиском на підозрюваного.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_5 його захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме: висновками судових експертиз з землеустрою від 28 жовтня 2017 року, постановою про залучення представника потерпілого, листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 30.11.2017 року. Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 362 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст. 362 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно санкції ч.3 ст. 362 за скоєння даного кримінального правопорушення, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Відповідно до ст. 12 КК України, за кваліфікацією, це кримінальне правопорушення віднесено до тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_5 має визначене місце проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, слідчий суддя враховує також матеріальний стан підозрюваного, а саме суму сукупного доходу у розмір 91500 грн. отриманого останнім за 2017 рік, згідно поданих документів.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному підозрюваний ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Незважаючи на позитивні дані про особу підозрюваного, слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований йому злочин, конкретні обставини вчинення злочинів, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним ст.177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків, передбачених 5 ст. 194 КПК України.

Наявність утриманців у підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор наполягав на визначені розміру застави пропорційному розміру вартості земельних ділянок які є предметом кримінального правопорушення, а саме у розмірі 3840000 грн.

Разом з тим, саме у зв`язку з чим застава у межах, передбачених законом, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків або висновок щодо наявності виключного випадку в клопотанні взагалі необґрунтований.

В клопотанні слідчого не зазначено обставин або відповідних доказів, які б підтверджували наявність виключності випадку для визначення застави в розмірі, який значно перевищує розмір застави, зазначений в ч. 5 ст. 182 КПК України. З матеріалів провадження, а також з клопотання не вбачається відповідних доказів та обставин, які б підтверджували отримання ОСОБА_5 відповідних злочинних доходів, а також дослідження матеріального стану підозрюваного на підтвердження того, що застосована застава не може бути завідомо непомірною для нього.

При цьому, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, на яку посилаються слідчий та прокурор в обґрунтування виключного випадку, фактично визначена в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для обрання застави в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При розгляді клопотання органи досудового розслідування також не надали документів щодо майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 , а саме про наявність у останнього майна, яке могло б бути придбане на злочинні доходи.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відсутні відомості про передачу у приватну власність вказаних в клопотанні земельних ділянок, а також відсутність жодних відомостей про наявність цивільного позову в межах вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що висновок слідчого та прокурора про те, що розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків є припущенням та не ґрунтується на доказах.

Разом з тим, слідчий суддя, визнаючи наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка міститься в справах «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, «Єлоєв проти України», приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в меншому об`ємі ніж наполягає сторона обвинувачення, а саме у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, з урахуванням того, що не встановлено обставин, як б підтверджували наявність виключного випадку для призначення застави у розмірі, який перевищує розмір, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У відповідності до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, за таких обставин слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та може бути помірним для нього.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. 182 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , позитивні дані про його особу, а також матеріальний стан, наявність утриманців, слідчий суддя вважає доцільним на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі тридцяти (30) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 52860 гривні 00 коп, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначені у клопотанні ризики та обставини, які їх підтверджують, дають підстави слідчому судді застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені стороною кримінального провадження, яка звернулась із клопотанням, передбачені ст. 194 КПК України.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193-194, 196, 309, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, у межах кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 09.02.2016, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі тридцяти (30) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 52860 гривні 00 коп.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: 1)прибувати до старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню, виконується негайно після її оголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1