Справа №591/6080/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/4/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/6080/17 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17 листопада 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки протягом розгляду клопотання не доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Крім того, судом не враховано те, що він не втратив соціальні зв`язки, має родину, позитивно характеризується на підприємстві, в якому проходив виробничу практику та яке готове прийняти його на роботу, відсутність матеріальної шкоди, раніше не судимий.

17.11.2017 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 11.10.2017 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_12 у АДРЕСА_2 незаконно збув ОСОБА_13 близько 1 г психотропної речовини «амфетамін» та 16.11.2017 близько 13 год. 20 хв. у м. Суми по вул. Харківській, 2 незаконно збув ОСОБА_13 особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».

11.10.2017 і 17.11.2017 до ЄРДР за № 0000193 були внесені відповідні відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.307 і ч.2 ст.307 КК України.

16.11.2017 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_9 був затриманий і в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідка, знищити чи сховати речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17.11.2017 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 33680 грн. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики того, що він може продовжити злочинну діяльність та незаконно впливати на свідка і більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не можуть запобігти цим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила в судовому засіданні всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідка і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, зокрема, протоколом огляду, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, висновком експерта, протоколами допиту свідка, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Визнаючи повідомлену ОСОБА_9 підозру обґрунтованою, слідчий суддя правильно врахувала позицію Європейського суду з прав людини з цього питання (далі ЄСПЛ) в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), згідно якої «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи». При цьому, «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom).

У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про відсутність обґрунтованої підозри не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy).

Незважаючи на те, що на даній стадії кримінального провадження, тобто на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч.1 ст.194 КПК України, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, в тому числі і тим обставинам, на які посилається підозрюваний у своїй апеляційній скарзі.

Що стосується доводів ОСОБА_9 про недоведеність заявлених ризиків та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів вважає їх також необґрунтованими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може вчиняти нові злочини, та незаконно впливати на свідка. При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нових злочинів у даному випадку, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема можуть свідчити два епізоди збуту наркотичних засобів, які інкримінуються ОСОБА_9 , а також десять саморобних пристроїв для вживання наркотичного засобу, виявлених в ході обшуків за місцем мешкання підозрюваного та в його автомобілі, та аналогічний пристрій у лівій внутрішній кишені куртки під час його затримання.

Зазначене вище свідчить про певну систематичність вчинення ОСОБА_9 конкретних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин.

При цьому, колегія суддів враховує і судову практику ЄСПЛ, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , колегія суддів враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи абсолютно на всі обставини кримінального провадження, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Ті обставини, що ОСОБА_9 має родину і соціальні зв`язки, працює і за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та судова практика ЄСПЛ пов`язує можливість тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Крім того, колегія суддів враховує і той факт, що на час апеляційного розгляду даного кримінального провадження ОСОБА_9 вже під вартою не тримається, оскільки сплатив визначений ухвалою слідчого судді розмір застави і знаходиться на свободі.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підозрюваного залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17 листопада 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4