АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 січня 2018 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.ч. 2 (а), 3 (б) ст. 180 КК Грузії,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника затриманого ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні тимчасового арешту, відносно затриманого громадянина Грузії ОСОБА_6 , та звільнено останнього з-під варти в залі суду.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором не перевірено законність затримання особи, яка розшукується компетентними органами іноземних держав, чим порушено вимоги ст. 582 КПК України та ст. 29 Конституції України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно громадянина Грузії ОСОБА_6 тимчасовий арешт.

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, так як слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

В змінах до апеляційної скарги прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою визнати неможливість застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням 40 денного строку застосування тимчасового арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення захисника та затриманого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до підп. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.
Європейською конвенцією про видачу правопорушників (Конвенцію ратифіковано із заявами і застереженнями Законом № 43/98-ВР від 16.01.1998) встановлені такі правила. У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, за можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03 жовтня 2017 року о 13 год. 45 хв. співробітниками Управління карного розшуку ГУ НП в місті Києві складено протокол про затримання громадянина Грузії ОСОБА_6 , який відповідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 04 жовтня 2017 року значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції в Грузію.
05 жовтня 2017 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до громадянина Грузії ОСОБА_6 тимчасового арешту на 40 діб до отримання запиту від компетентних органів Грузії про його видачу.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_6 розшукується компетентними органами Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.ч. 2 (а), 3 (б) ст. 180 КК Грузії.
Зазначене кримінальне правопорушення є екстрадиційним, оскільки відповідає кримінальному правопорушенню передбаченому ч.ч. 2,3 ст. 190 КК України та визначає покарання на строк більше року позбавлення волі.
Ініціатором розшуку ОСОБА_6 є компетентні органи Грузії.

Відповідно наданих документів строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не закінчився.
Згідно з документами, наданими Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України компетентні органи Грузії клопочуть про застосування відносно ОСОБА_6 , тимчасового арешту та гарантують направлення пакета екстрадиційних документів та клопотання про його видачу на адресу компетентних органів України в передбачені діючим договором строки.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя перевіривши документи, якими обґрунтовується клопотання прокурора, а саме протокол затримання особи від 03 жовтня 2017 року встановлено, що підставою затримання ОСОБА_6 , є ухвала Батумського міського суду Республіки Грузія від 28 травня 2015 року про відміну умовного покарання призначеного умовно засудженому ОСОБА_6 вироком Тбіліського міського суду від 23 жовтня 2014 року та виконати не відбуту частину покарання, призначену вироком позбавлення волі на строк 2 роки 11 місяців та 27 днів, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КК Республіки Грузія, проте прокурор звертається із клопотанням про тимчасовий арешт особи та зазначає підставами звернення - вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2 (а), 3 (б) ст. 180 КК Грузії.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 582 КПК України затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.

Про затримання негайно інформується прокурор, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання. Повідомлення прокурору, до якого додається копія протоколу затримання, повинно містити докладну інформацію щодо підстав та мотивів затримання.
Прокурор, отримавши повідомлення, перевіряє законність затримання особи, яка розшукується компетентними органами іноземних держав, та негайно інформує відповідну регіональну прокуратуру.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що клопотання прокурора не відповідає вищезазначеним нормам закону, оскільки останнім не перевірено законність затримання особи, яка розшукується компетентними органами іноземної держави, чим порушено вимоги ст. 29 Конституції України та ст. 582 КПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді та вважає, що прокурором було подано клопотання із порушенням вимог Конституції України та КПК України.

Твердження прокурора щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Інші доводи на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження та їм була надана оцінка слідчим суддею при розгляді зазначеного клопотання.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 тимчасового арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422, 583 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні тимчасового арешту, відносно затриманого громадянина Грузії ОСОБА_6 , та звільнено останнього з-під варти в залі суду, -залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/565/2018 Категорія: ст.583 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1
.