Справа № 569/3952/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2015р. за № 0000540 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, непрацюючого, не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч. ст.289 КК України, -

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця в Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 4 курсу Національного університету водного господарства та природокористування, раніше неодноразово судимого, остання судимість Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України, -

В с т а н о в и в:
Приблизно о 23 годині 03 грудня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись поблизу кафе Рівень, що по вул.. Коперника, 9 у м. Рівне побачили, що потерпілий ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля марки Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , за попередньою змовою між собою, вирішили незаконною заволодіти автомобілем потерпілого.

З цією метою ОСОБА_6 підійшов до потерпілого, де в салоні автомобіля запропонував останньому його транспортним засобом підвезти до дому. Користуючись тим, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , сів за кермо автомобіля, при цьому не маючи посвідчення водія, яке не отримував у встановленому Законом порядку, став рухатись даним автомобілем по вул.. Дубенський та іншими вулицями міста Рівне. Потерпілий ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували в салоні даного автомобіля.

Близько 00 год.00 хв. з 03 на 04 грудня 2015 року, на одній із вулиць м. Рівне, точного місця досудовим та судовим розслідуванням не встановлено, потерпілий ОСОБА_4 зрозумівши, що наміри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 полягають у незаконному заволодінні його транспортним засобом, спробував припинити протиправні дії останніх. Однак, обвинувачені спільно за попередньою змовою, застосовуючи фізичну силу до потерпілого, нанесли йому в салоні автомобіля декілька ударів в область голови, в наслідок яких останній втратив свідомість, після чого продовжили рух автомобілем.

В подальшому у невстановленому місці в межах міста Рівного, ОСОБА_6 зупинив а/м марки Mazda-3 та спільно із ОСОБА_7 виштовхали потерпілого ОСОБА_4 на узбіччя дороги, та вчинили на нього напад з метою заволодіння його особистим майном. А саме, ОСОБА_6 вдарив своєю ногою в праве коліно ноги ОСОБА_4 , який після цього впав на землю, та спільно із ОСОБА_7 наносити декілька ударів руками та ногами по голові, тулубу потерпілого, причиняючи йому фізичну біль.

В ході вказаних дій, ОСОБА_7 проти волі потерпілого, зняв годинник із його руки, марки Hublot Geneve вартістю 9280 гривень, та заволодів ним.

В результаті нападу обвинувачених на потерпілого ОСОБА_4 , останньому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді розриву власної зв`язки правого наколінника. Забій осадження правої колінної ділянки які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довго тривалості розладу здоров`я .

Після чого, завдяки спільним діям обвинувачених, які застосовуючи фізичну силу, помістили потерпілого до салону автомобіля з метою продовження руху в напрямку траси Київ Чоп в сторону смт. Гоща.

ОСОБА_6 , не бажаючи бути затриманим за незаконне заволодіння вказаним вище автомобілем, та вчинення нападу на потерпілого, керуючи автомобілем потерпілого, шляхом збільшення швидкості, уникнув їхнього переслідування та затримання з боку працівників поліції які перебували у патрульному автомобілі рухаючись по трасі Київ Чоп в напрямку смт. Гоща. При цьому, з`їхав на поле біля села Жаврів Гощанського району Рівненської області, з метою здійснення заміни пошкодженого колеса в автомобілі.

В період здійснення вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а саме, заміні пошкодженого колеса автомобіля, потерпілий ОСОБА_4 скористався темрявою та зайнятістю обвинувачених, побоюючись за своє життя та здоров`я, відкотившись залишив місце знаходження автомобіля та обвинувачених. Які на даному транспортному засобі, поїхали в м. Рівне, де неподалік гіпермаркету «Фоззі», що по вулиці Курчатова, 9, його залишили.

В наслідок незаконного заволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , автомобіля марки Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , вартістю 213905, 95 гривень, потерпілому ОСОБА_4 було завдано майнової шкоди у вказаному розмірі.

Крім того, близько 04 год.30 хв. 04 грудня 2015 року ОСОБА_7 знаходячись неподалік гіпермаркету «Фозі», що по вул.. Курчатова,9 у м. Рівне, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно із незаконно заволодівшого автомобіля марки Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , викрав мобільний телефон марки Philips Xenlum X5500 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 1575 грн. та мобільний телефон марки iPone 5S вартістю 8382,65 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди у розмірі 9957,65 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинах не визнав. Суду пояснив, що дійсно пізно в вечері відвідував із ОСОБА_6 кафе «Рівень» в м. Рівне та гуляли на вулиці біля цього закладу. Замітив, що ОСОБА_6 розмовляв із потерпілим, після чого ОСОБА_10 покликав його сісти в салон автомобіля. Коли перебував у салоні автомобіля потерпілого, останній запропонував ОСОБА_6 сісти за кермо. Стали їхати вулицями міста, кудою конкретно сказати не може. Під час руху, потерпілий який перебував у стані алкогольного сп`яніння, став вести себе не адекватно, намагався вистрибнути із машини. Коли автомобіль зупинився в якому конкретному місці сказати не може, але це було в межах м. Рівне, разом із ОСОБА_6 намагалися заспокоїти ОСОБА_4 , при цьому декілька разів його вдарили руками та ногами в різні ділянки тіла. Під час цих дій у потерпілого з руки злетів годинник на землю, якого він підняв та залишив у себе. Не погоджується з позицією досудового розслідування, що в нього з ОСОБА_6 була попередня домовленість на заволодіння вказаним вище майном потерпілого. Також підтвердив встановлені обставини ночі з 3 на 4 грудня 2015 року, що автомобіль в якому він їхав спільно з ОСОБА_6 та потерпілим, переслідував патрульний автомобіль поліції. Та не заперечив інших обставин, коли потерпілий був залишений в полі після заміни колеса в автомобілі. Також зазначив, що у нього не було умислу заволодівати автомобілем потерпілого. Залишили а /м біля супермаркету «Фозі» з метою пізніше передати його та інші речі які він взяв із автомобіля його власнику, тобто ОСОБА_4 . Підтвердив, що ті речі які він забрав із автомобіля та належали потерпілому пізніше в присутності працівників поліції добровільно видав, а саме, годинник та два телефони які забрав із автомобіля . Мав намір відразу після цієї події повернути речі потерпілому, однак не знав де його знайти.

Повідомив суд, надавши підтверджуючі квитанції, що спільно із ОСОБА_6 відшкодували заявлені вимоги цивільного позивача Рівненської міської ради за понесені витрати на лікування в медичному закладі ОСОБА_4 ..

Розкаявся перед потерпілим, попросив вибачення перед ним та судом. Вважає, що він повинен нести відповідальність лише за спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 ..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинах не визнав. Суду пояснив, що дійсно у вечірній час приблизно о 23 годині 03 грудня 2015 року біля кафе «Рівнень» побачив потерпілого ОСОБА_4 .. Останній запропонував йому на а/м потерпілого завести до дому, оскільки потерпілий був у нетверезому стані та сам на а/м їхати не міг, на що він погодився. Посвідчення водія на право керування а/м не має, однак сів за кермо а/м марки Mazda-3 та став їхати вулицями м. Рівне. В а/м перебували ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_4 .. Останній не знав куди їхати, стали виникати суперечки. Дійсно зупиняв а/м в межах м. Рівне з метою заспокоїти потерпілого, якому спільно із ОСОБА_7 нанесли декілька ударів в обличчя та своєю лівою ногою бив його по ребрах. Однак, його удари потерпілому були з ціллю самозахисту, оскільки ОСОБА_4 говорив, що в нього є пістолет. Дійсно після цього продовжив рух автомобілем ОСОБА_4 , виїхав на автодорогу Київ Чоп та став їхати в сторону Гощі. Коли патрульна поліція на автомобілі їх переслідувала, він злякався, збільшив швидкість щоб їх не наздогнали. Заїхавши в поле в Гощанському районі спільно із ОСОБА_7 здійснили заміну колеса в а/м. В період виконання даної дії, потерпілий із а/м зник. В цей період він із ОСОБА_7 були розгублені відповідно поїхали в м. Рівне де залишили а/м біля супермаркету «Фозі» з метою щоб його не викрали та забрали речі потерпілого також із цією ціллю.

У них із ОСОБА_7 була можливість будь яким чином приховати (здати на шрот) автомобіль однак цього не зробили.

Пізніше працівникам поліції які їх встановили 13 грудня 2015 року віддав ключ від а/м марки Mazda-3, технічний паспорт на цей а/м та технічний паспорт на а/м «Опель Вектра».

Повідомив суд, надавши підтверджуючі квитанції, що спільно із ОСОБА_7 відшкодували заявлені вимоги цивільного позивача Рівненської міської ради за понесені витрати на лікування в медичному закладі ОСОБА_4 ..

Розкаявся перед потерпілим лише в тому, що декілька разів його вдарив, попросив вибачення перед ним та судом. Вважає, що ним інкримінованих злочинів не було вчинено. У вказаний вище період часу він лише оборонявся від дій потерпілого, тим самим перевищив самооборону. В даний час він перебуває під вартою, оскільки йому обрано запобіжний захід тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні де він є підозрюваним за ч.3 ст. 185 КК України.

Незважаючи на не визнання повністю обвинуваченими своєї вини в інкримінованих злочинах, їх вина у вчиненні цих кримінальних правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що приблизно о 23 годині 03 грудня 2015 року він підійшов до свого а/м марки Mazda-3 який знаходився біля пивзаводу по вул.. Коперника в м. Рівне. Коли він сів за кермо а/м, також до а/м підійшов ОСОБА_6 та вийняв ключ із замка запалювання при цьому останній представився представником якогось корупційного відділу, запропонував пересісти на пасажирське сидіння. Оскільки він (потерпілий) вживав алкоголь в той вечір, то подумав, що його зможуть підвезти до дому на його автомобілі. В а/м також сів ОСОБА_7 на задні сидіння, при цьому ОСОБА_6 сказав, що необхідно трохи прокататись. Коли а/м поїхав по вул.. Дубенській, зрозумів, що у вказаних осіб відсутній намір відвезти його до будинку де він проживає по АДРЕСА_3 виникли суперечки між ним та вказаними особами з приводу того, що вони їдуть у неправильному напрямку, як наслідок названих двоє осіб стали його бити руками в салоні а/м, при цьому він втрачав свідомість. Проїхавши далі в межах міста, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 витягли його із машини, було темно. ОСОБА_11 наніс йому своєю ногою удар в коліно від чого впав. Стало зрозуміло, що коліно вибите, розірвалися зв`язки. Вказані особи продовжили наносити йому удари по голові і тулубу. При всіх вказаних діях було зрозуміло, що ОСОБА_6 є більш агресивнішим, а ОСОБА_7 намагався діяти як йому казав ОСОБА_6 .. Коли він лежав на землі, ОСОБА_7 зняв з його руки годинник. ОСОБА_6 відкрив багажник з метою його туди поміщення, однак посадили в салон. Коли а/м під керуванням ОСОБА_6 виїхав на трасу Київ Чоп в напрямку смт. Гоща, їх став переслідувати патрульний автомобіль поліції. Однак, збільшивши швидкість вони відірвались від патрульних . В якийсь момент ОСОБА_6 не справився з керуванням, завернув а/м в поле кудою трохи проїхали. Внаслідок чого пошкодилось переднє праве колесо а/м. У полі був туман . Коли обвинувачені міняли запасне колесо автомобіля, він відкотився від автомобіля, його стали шукати, однак розвернули машину та поїхали. В полі він лежав до ранку оскільки не міг іти бо була пошкоджена нога. В ранці його знайшли люди, дали палицю, поклали на віз та привезли до фельдшера в с. Жаврів Гощанського району. Пізніше про місце знаходження автомобіля дізнався від працівників поліції, який стояв на стоянці біля супермаркету «Фоззі». Також пізніше від працівників міліції було отримано особисті речі якими заволоділи обвинувачені.

З цивільним позовом до обвинувачених не звертався. Погоджується із думкою прокурора, щодо визначення покарання обом обвинуваченим за вчинення інкримінованих злочинів із позбавленням волі на термін вказаний прокурором.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив суд, що в той період, а саме в грудні 2015 року працював інспектором ДПС. В пізній вечірній час, який був день не пам`ятає, ніс службу проїжджаючи в с. Антопіль на службовому а/м «Тойота Пріус» по а/д Київ Чоп в напрямку м. Київ. Повз його а/м на великій швидкості обганяючи проїхав а/м «Мазда» в салоні якої могло перебувати три, можливо чотири людини. Він відразу відреагував, оскільки подумав, що водій а/м «Мазда» міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Прискорив рух автомобіля та став говорити у гучномовець про необхідність зупинки вказаного автомобіля при цьому включав проблискові маячки, однак водій не реагував, лише добавив швидкості. Враховуючи, що в його службовому автомобілі обмежена максимальна швидкість, водію Мазди вдалося відірватись в с. Бабин. Про дану подію він передав інформацію на Корецький пост ДАІ, однак йому відомо, що цей а/м туди не доїхав.

Свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що у вечірній час 03 грудня 2015 року він разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 перебували на вулиці біля пивзаводу в м. Рівне . ОСОБА_6 звернув його увагу на чоловіка який був у стані алкогольного сп`яніння, після чого останній підійшов до цього чоловіка. Також бачив як ОСОБА_6 покликав ОСОБА_7 до автомобіля, після чого він пішов до дому бо було вже темно. Вранці на наступний день бачив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 які нічого йому не розповідали . ОСОБА_7 дійсно давав йому мобільний телефон в користування, однак пізніше цей телефон марки Philips Xenlum X5500 в який вставляв свою картку, передав працівникам поліції. Вказані особи не говорили йому, що вони хочуть заволодіти чиїмось а/м чи телефонами.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що бачив після названих вище подій у ОСОБА_7 телефон iPone. Також останній розповів йому, що він із ОСОБА_10 побили якогось адвоката. Пояснення які дав раніше слідчому не підтримує.

Свідчення свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджують та не спростовують пред`явлених обвинувачень у кримінальному провадженні.

Із досліджених рапортів працівників Гощанського відділу поліції від 04.12.2015 року слідує, що 04.12.2015р. о 08:25 зі служби «102» надійшло повідомлення фельдшера ФАП с. Жаврів Каленюк, про те, що на полі поблизу с. Жаврів невідомі особи нанесли т/у ОСОБА_4 , 1975 р.н., жителю АДРЕСА_4 та заволоділи його а/м марки Mazda-3 ( а.к.п.11,12).

Протоколом огляду місця події від 05.12.2015 року підтверджується огляд речового доказу автомобіля марки Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , яким також підтверджується в тому числі здійснена заміна переднього правого колеса автомобіля та виявлені речі в салоні які належать потерпілому. (а.к.п.15- 27 )

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2015 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_4 серед інших осіб впізнав ОСОБА_6 як особу яка вчинила відносно нього злочини (а.к.п. 45- 50)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 березня 2016 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, яка спільно із ОСОБА_6 в ніч з 3 на 4 грудня 2015 року незаконно заволоділи його транспортним засобом та вчинила напад з метою заволодіння майном. (а.к.п. 228,229)

Заявою ОСОБА_13 від 14.12.2015р. про видачу телефона та протоколом огляду , підтверджується, що саме мобільний телефон марки Philips Xenlum X5500 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 належить потерпілому та який був у нього викрадений із а/м марки Mazda-3 04.12.2015р..(а.к.п.66,67)

Із дослідженої заяви обвинуваченого ОСОБА_6 від 14.12.2015р. слідує, що останній надав працівникам поліції речі які мають відношення до інкримінованого злочину та належать потерпілому ОСОБА_4 , а саме, ключі від а/м марки Mazda-3, технічний паспорт на цей а/м та свідоцтво про реєстрацію т.з. «Опель Вектра» (а.к.п.68)

Заявою обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується що останній повернув речові докази органу досудового розслідування, а саме: наручний годинник марки Hublot Geneve, та мобільний телефон марки iPone 5S, належать потерпілому ОСОБА_4 (а.к.п.73)

Висновком експерта №3.2-937/15 від 28.12.2015р. ринкова вартість годинника потерпілого станом на 04.12.2015р. могла становити 9280,00 гривень; Ринкова вартість мобільного телефону марки Philips Xenlum X5500 станом на 04.12.2015р. могла становити 1575 грн..; Ринкова вартість мобільного телефону маркиiPone А1533 (5S), станом на 04.12.2015р. могла становити 8382,65 грн.. (а.к.п.79 -89)

Відповідно до висновку судово - автотоварознавчої експертизи № 3.3-184/15від 28.01.2016р. ринкова вартість автомобіля Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 станом на 04.12.2015 рокуза умови аналогічного технічного стану, що і на момент проведення експертизи, складає 213905,95 (двісті тринадцять тисяч дев`ятсот п`ять гривень 95 копійок) (а.к.п.101-106)

Рух ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період вчинення ними інкримінованих злочинів, підтверджується Довідкою Управління кримінальної поліції ОТЗ з`єднання абонентських номерів вказаних осіб від 23.02.2016 року. (а.к.п.140-142)

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 158 від 16.02.2016 року, внаслідок дій у потерпілого ОСОБА_4 лікарями відмічені тілесні ушкодження: Розрив власної зв`язки правого наколінника. Забої осадження м`яких тканин голови, обличчя (пара орбітальний крововилив лівого ока) забій осаднення колінних ділянок. Розрив власної зв`язки правого наколінника, забій осадження правої колінної ділянки відносяться до ушкоджень Середнього ступеня тяжкості по критерію довго тривалості розладу здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження, а саме забої осадження м`яких тканин голови, обличчя (пара орбітальний крововилив лівого ока), забій осадження лівої колінної ділянки, відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.к.п. 217-219 )

Допитаний експерт ОСОБА_16 підтримав висновки вказаної вище судово-медичної експертизи. При цьому зазначив, що виявлені пошкодження досліджувалися в сукупності.

В судовому засіданні були оглянуті речові докази, в ході огляду яких від учасників судового розгляду, заяв про їх недопустимість не надходило .

Таким чином, наведені вище всі докази, суд визнає належними та допустимими які узгоджуються між собою, не є суперечливими.

Тому, суд дійшов висновку, що інкриміновані злочини були вчинені саме обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно суд відхиляє покликання обвинувачених та захисників, що в діях обвинувачених відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона інкримінованих злочинів.

Отже, дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за частиною ч. 2 ст. 185 КК України які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненому повторно, та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст. 298 КК України які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 187 КК України які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 березня 2017 року, ОСОБА_7 був звільнений від покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, призначеного вироком Маневицького районного суду Волинської області від 26.01.2016 року у зв`язку із виконанням ним покладених судом на нього обов`язків.

Тому в силу ст. 89 КК України вказаний обвинувачений є таким, що не має судимості. За місцем навчання позитивно характеризується. Також, ОСОБА_7 у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.(а.к.п 182,185)

ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості та тяжки злочини. В ході судового розгляду спільно із ОСОБА_6 відшкодували витрати стаціонарного лікування потерпілого від злочину.

Обставин які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено .

Обставиною яка пом`якшує покарання, ОСОБА_7 суд визнає - каяття обвинуваченого, відшкодування витрат на лікування потерпілого. Його роль серед іншого співучасника при вчиненні злочину не була активною. Поведінка цього обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій, свідчить, що він зробив належні висновки із вчиненого, зокрема попросив вибачення у потерпілого, та останньому повернув все майно яким заволодів, відповідно встановлено відсутність збитків потерпілому.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 при призначенні покарання, суд дійшов висновку, призначити йому покарання за вчинення двох тяжких злочинів із застосуванням ст.69 КК України тобто, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, врахувавши вказані вище пом`якшуючі обставини які на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого цим обвинуваченим.

Також, в зв`язку із застосуванням ст.69 КК України суд не призначає додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України як обов`язкове.

Разом з тим, суд погоджується із позицією прокурора в судових дебатах та думкою потерпілого, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини, раніше п`ять разів був засуджений судом. Під час розгляду цього кримінального провадження вчинив нові корисливі злочини, досудове розслідування по яким триває. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Останньою судимістю ОСОБА_6 є вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2015 року відповідно до якого останній був засуджений за ч.2 ст.263 КК України та призначено покарання у виді штрафу 30 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 510 гривень. (а.к.п.143-155)

Згідно ч.3 ст. ст.72 КК України вказаний вирок суду, щодо ОСОБА_6 підлягає самостійному виконанню.

Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів.

Обставиною яка пом`якшує йому покарання є відшкодування витрат на лікування потерпілого.

Враховуючи особу ОСОБА_6 , який не зробив належних висновків із скоєного, відповідно суд погоджується із позицією прокурора та думкою потерпілого, та вважає, що виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства. Тому, призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальних санкцій частин статей, якими передбачено покарання за вчинені злочини з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України суд, призначає покарання двом обвинуваченим за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов стороною потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не був пред`явлений .

Представник позивача - Рівненської міської ради ОСОБА_17 , надала суду лист в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила розглянути справу за відсутності представника.

Як встановлено, цивільний позов заявлений Рівненською міською радою до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення солідарно витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягає відмові. Оскільки, в ході судового розгляду останні, солідарно сплатили зазначену в позові вартість лікування ОСОБА_4 в Центральній міській лікарні м. Рівне 8 634 (вісім тисяч шістсот тридцять чотири) гривні, що стверджується відповідними квитанціями (платники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 22.11.2017р., 15.11.2017р.), на вказані рахунки цього цивільного позивача.

Представник цивільного позивача в зв`язку із сплатою обвинуваченими вартості лікування потерпілого, заяву до суду про відмову від позову чи залишення його без розгляду не подав.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. А саме, свідоцтво про реєстрацію автомобіля Mazda -3 чорного кольору № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Opel Vectra № НОМЕР_5 , наручний годинник марки Hublot Geneve, мобільний телефон марки Philips Xenlum X5500 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон марки iPone 5S,, автомобіль Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , які повернуті потерпілому ОСОБА_4 , залишити у його власності. (а.к.п.90,91107,108)

Письмові речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2015р. за № 0000540 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь держави, документально підтверджені судові витрати на залучення експертів за проведення товарознавчих експертиз, що становлять 1350 ( одну тисячу триста п`ятдесят ) гривень 36 копійок. (а.к.п. 78,100,112)

На підставі наведеного та керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання за вказані злочини :

- за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна .

ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу застосувати запобіжний захід тримання під вартою негайно в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту застосування запобіжного заходу тримання під вартою, тобто з 7 лютого 2018 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання за вказані злочини:

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна яке є у власності засудженого;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 сім років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна яке є у власності засудженого .

Згідно ч.3 ст. ст.72 КК України вирок Рівненського міського суду Рівненської області, щодо ОСОБА_6 від 16 грудня 2015 року підлягає самостійному виконанню.

ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу застосувати запобіжний захід тримання під вартою негайно в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту застосування запобіжного заходу тримання під вартою, тобто з 7 лютого 2018 року.

В задоволенні цивільного позову Рівненської міської ради до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення солідарно витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - відмовити у зв`язку із сплатою відповідачами зазначеної в позові вартість лікування потерпілого ОСОБА_4 , а саме - 8 634 (вісім тисяч шістсот тридцять чотири) гривні.

Цивільний позов стороною потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію автомобіля Mazda -3 чорного кольору № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Opel Vectra № НОМЕР_5 , наручний годинник марки Hublot Geneve, мобільний телефон марки Philips Xenlum X5500 IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , мобільний телефон марки iPone 5S, автомобіль Mazda-3 чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , які повернуті потерпілому ОСОБА_4 , залишити у нього та зберігати до набрання вироком законної сили.

Письмові речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2015р. за № 0000540 .

Стягнути з ОСОБА_7 (паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 21.12.2013р. Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області), ОСОБА_6 (паспорт громадянина України НОМЕР_7 виданий 15.11.2012р. виданий Кузнецовським МС УДМС України в Рівненській області) солідарно на користь держави процесуальні витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз 1350 ( одну тисячу триста п`ятдесят ) гривень 36 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1