Номер провадження: 11-сс/785/1456/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2017 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 32 000 гривень в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0005169 від 24 серпня 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до підозрюваної ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. В якості альтернативного запобіжного заходу визначений розмір застави в сумі 32 000 гривень, а також у разі внесення застави на підозрювану покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрювана має постійне місце проживання, всі слідчі дії у кримінальному провадженні вже були проведенні, а тому до неї можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого виконав вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскарженої ухвали.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання

під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 24 серпня 2017 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, вона знаходячись біля пам`ятника Дюку де Рішельє, розташованому по вул.Приморській м.Одеси підійшла до потерпілої ОСОБА_10 зі спини та шляхом вільного доступу, відкрила верхню кишеню її рюкзака та таємно викрала звідти грошові кошти у сумі 350 гривень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема витягом з кримінального провадження №0005169, протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_10 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 серпня 2017 року, протоколом допиту потерпілої, заявою підозрюваної ОСОБА_8 , а якій вона зазналась у вчиненому злочині, іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності та допустимості буде здійснена за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин слідчий суддя дав правильну оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та на підставі наданих доказів вірно оцінив всі встановлені під час розгляду клопотання обставини кримінального провадження.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за його вчинення передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

ОСОБА_8 раніше вже була засуджена за вчинення аналогічного злочину, за даний злочин їй загрожує покарання понад 3 роки позбавлення волі, а тому згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_8 у разі доведеності її вини та те, що раніше вона вже притягувалась до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує і є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_8 уродженка міста Луганськ, на території м.Одеса не зареєстрована, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, ОСОБА_8 є наркозалежною особою, офіційно не працює, а отже і не має законних джерел доходу для існування, а тому перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність та вчиняти нові злочини проти власності.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не забезпечать виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості під час досудового розслідування контролювати місце її перебування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому в п.1 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, що розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваної, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначив мінімальну заставу в межах встановлених ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000 грн.

Апеляційний суд вважає, що такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим слідчим ризикам.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2017 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 32 000 гривень у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за 0005169 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4