Справа №: 671/610/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000116 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 30.09.2015 Волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового терміну 1 рік 6 місяців; 10.11.2015 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового терміну 1 рік 6 місяців; 11.04.2017 Волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого машиністом котельні у ФОП ОСОБА_10 , не одруженого, судимого 11.04.2017 Волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 березня 2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була досягнута попередня злочинна домовленість щодо незаконного заволодіння мотоциклом з домогосподарства ОСОБА_5 , розташованого в смт. Війтівці Волочиського району.

В подальшому, 09.03.2017 в період часу з 01:00 по 03:00 год. ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що на подвір`ї господарства ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , в гаражному приміщенні зберігається мотоцикл, реалізовуючи свою попередню злочинну домовленість, спрямовану на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, керуючись корисливими мотивами, діючи усупереч волі та без відома ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підійшли до огородженого господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 з метою приховування вчиненого ним злочину залишився дивитись, щоб не було випадкових свідків їхніх протиправних дій, а ОСОБА_8 , діючи умисно, через хвіртку зайшов на вказане вище господарство, де відчинивши бокові двері, проник в гаражне приміщення.

В подальшому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме шляхом виштовхування руками, викотили на дорогу, за межі вказаного господарства мотоцикл марки «VIPER», моделі «MX200F», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску. Далі, повернувши ключ у замку запалювання, ОСОБА_8 запустив двигун та привів у рух вказаний мотоцикл, після чого ОСОБА_7 разом із ним поїхали зазначеним транспортним засобом за межі с. Бронівка Волочиського району Хмельницької області, де заховали його на стихійному сміттєзвалищі за межами вказаного села.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав. Суду показав, що вони з ОСОБА_8 08.03.2017 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в кафе «Вулик» в смт. Війтівці Волочиського району домовились про викрадення мотоцикла у потерпілої ОСОБА_6 , після того, як остання його вигнала з роботи. Так, в нічний час, ОСОБА_8 зайшов через хвіртку на територію домогоспадаства, тоді як ОСОБА_7 залишився біля гаража. ОСОБА_8 , при цьому, натягнув шкарпетки на взуття, щоб не залишити своїх слідів. Потім ОСОБА_7 поміг ОСОБА_8 викотити з гаража мотоцикл на дорогу. На викраденому мотоциклі вони разом поїхали в смт. Сатанівка до співмешканки ОСОБА_8 . Пізніше мотоцикл був захований ними на сміттєзвалищі в с. Бронівка.

Обвинувачений ОСОБА_8 також визнав свою вину у незаконному заволодінні мотоцикла. В судовому засіданні вказав, що 08.03.2017 під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_7 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в смт. Війтівці між ними була досягнута домовленість про викрадення мотоцикла з домогосподарства ОСОБА_6 . Ініціатива щодо вчинення крадіжки виходила від ОСОБА_7 . Також, обвинувачений ОСОБА_8 показав, що вночі, вони обоє підійшли до вищевказаного домогосподарства. ОСОБА_7 зайшов на подвір`я домогосподарства, відкривши калітку, а потім гараж. ОСОБА_8 через деякий час зайшов у гараж і допоміг викотити мотоцикл. Разом на викраденому мотоциклі вони поїхали в с. Сатанівку. Пізніше заховали викрадений мотоцикл на сміттєзвалищі в с. Бронівка.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_7 працював на них з чоловіком у їхньому домогосподарстві в АДРЕСА_2 , а саме: різав свиней. Так, 08.03.2017 ОСОБА_7 в домовлений час на роботу не з`явився. Близько 17:00 останній прийшов, проте ОСОБА_5 його вигнав, не бажаючи мати більше ніяких справ з ОСОБА_7 . Йдучи, обвинувачений ОСОБА_7 погрожував потерпілому ОСОБА_5 :«ви мене ще побачите». Біля 21:00 потерпілі лягли спати. 09.03.2017 до ОСОБА_6 подзвонив свекор і повідомив, що гараж відкритий і мотоцикла в ньому немає.

Потерпілий ОСОБА_5 суду зазначив, що після отримання інформації про відсутність мотоцикла від ОСОБА_11 він подзвонив на 102 і повідомив про крадіжку.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення:

-витягом з кримінального провадження № 0000116 та протоколом про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.03.2017 згідно якого ОСОБА_5 звернувся в поліцію у зв`язку з тим, що в ніч на 09.03.2017 невстановлена особа, діючи умисно, зайшла на огороджене домогосподарство по АДРЕСА_2 , де з гаражного приміщення таємно викрала мотоцикл марки «VIPER», моделі «MX200F», 2013 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 10000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . Підозрюється ОСОБА_12 (а.с. 149, 146);
-даними протоколів огляду місць події від 09.03.2017 та доданими до них таблицями ілюстрацій домогосподарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де обвинувачені незаконно заволоділи мотоциклом, а також території стихійного сміттєзвалища за межами с. Бронівка Волочиського району, на якому обвинувачені заховали викрадений мотоцикл(а.с. 64-75);

-довідкою про середню ринкову вартість мотоцикла марки «VIPER», моделі «MX200F», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску станом на 09.03.2017, яка становить 18 000 грн. і ніким з учасників судового розгляду не оспорюється(а.с. 76);

- доказами: вказаним вище транспортним засобом, а також свідоцтвами про його реєстрацію від 27.03.2013 та 11.04.2017, довіреностями від 25.04.2014 та 30.01.2015, що підтверджують право користування та розпорядження мотоциклом потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_13 станом на березень 2017 року (а.с. 78, 155-157,159).
Суд відхиляє клопотання захисника ОСОБА_9 про недопустимість таких доказів, як протоколи огляду місця події через незрозумілість почерку слідчого, який їх складав, оскільки дані докази були оголошені в судовому засіданні, а відтак досліджені судом відповідно до ст. 358 КПК України.

Аналізуючи зібрані у справі докази з точки зору допустимості і достовірності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повторно за попередньою змовою незаконно заволоділи транспортним засобом, поєднавши вчинення злочину із проникненням в приміщення, а тому ці їх дії кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд не погоджується із твердженням захисника ОСОБА_9 про те, що дане кримінальне провадження є провадженням у формі приватного обвинувачення з огляду на наступне.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України якщо воно вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.

Суду не було надано інших доказів, крім показань обвинуваченого ОСОБА_7 і потерпілої ОСОБА_6 , на підтвердження того, що обвинувачений являється найманим працівником потерпілої. Більш того, самим же обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_6 в ході судового розгляду було зазначено, що на момент викрадення мотоцикла ОСОБА_7 був звільнений з роботи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, завдану шкоду не відшкодував, вчинив злочин в період відбування іспитового строку, на шлях виправлення не став, по місцю проживання характеризується як такий, щодо якого скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає необхідним призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованих статей без конфіскації майна.
Остаточне покарання ОСОБА_7 має бути призначено в порядку ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу часткового складання покарань, оскільки встановлено, що обвинувачений вчинив новий злочин до постановлення щодо нього вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року, за яким його засуджено із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, яке він відбуває реально.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 10.03.2017) ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який на момент вчинення злочину був не судимий, але на час ухвалення вироку вже має судимість, що характеризує ОСОБА_8 як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність. Крім того, суд враховує, що шкоду заподіяну злочином останній не відшкодував, хоча працює, по місцю проживання характеризується як такий, щодо якого скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння без конфіскації майна,буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_8 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Згідно вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.04.2017, який набрав законної сили 15 червня 2017 року ОСОБА_8 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, суд приходить до висновку, що даний вирок слід виконувати самостійно від вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.04.2017.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який було обрано 10.03.2017 - закінчився 08.05.2017. Суд не вбачає підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки останній відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , який було обрано 14.03.2017 - закінчився 13.05.2017. Враховуючи прийняте судом рішення щодо виду та міри покарання ОСОБА_8 , те, що останній неналежним чином виконував свої обов`язки щодо з`явлення до суду при розгляді даної справи за що 14.06.2017, 02.08.2017 та 09.10.2017 піддавався приводу, та з метою забезпечення своєчасного виконання вироку, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Висновок судово-трасологічної експертизи (а.с. 151-154) не має доказового значення у справі, оскільки не досліджувався судом під час судового розгляду за клопотанням прокурора, а тому процесуальні витрати за її проведення (а.с. 79) слід віднести на рахунок держави.
Речовий доказ, а саме: мотоцикл марки «Viper», моделі «MX200F», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, переданий на відповідальне зберігання в камеру схову Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути власнику ОСОБА_13 .

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року, у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців без конфіскації майна.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з 10.10.2017, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 10.03.2017 по 08.05.2017 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 10.03.2017) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та повністю зарахувавши відбуту частину покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року, зарахувавши при цьому в строк відбуття покарання за вказаним вироком, згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 15.06.2017, строк його попереднього ув`язнення, який рахувати з 11.04.2017 по 15.06.2017 включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Призначене ОСОБА_8 покарання згідно даного вироку виконувати самостійно відвироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовий доказ, а саме: мотоцикл марки «Viper», моделі «MX200F», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2013 року випуску, переданий на відповідальне зберігання в камеру схову Волочиського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_13 .

Процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в розмірі 351,84 грн. віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя :