Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1991/17
УХВАЛА

Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритом у судовому засіданні в селищі Гусятин заяву про застосування статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Феодосія, АРКрим, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого.
Засудженого 02.04.2008 року Залізничним районним судом м.Сімферополя за ст.115 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі ,-
04.12.2017 року засуджений ОСОБА_4 подав заяву про застосування до нього статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглянувши заяву, матеріали особової справи, думку прокурора, який заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки засуджений підпадає під перелік осіб, до яких не застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році», які передбачені п.е ст. 9 вищевказаного Закону, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 вироком Залізничного районного суду с.Сімферополя від 02.04.2008 року засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.
На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)».
З огляду на це суд зазначає наступне.
Із матеріалів заяви засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він просить застосувати відносно нього ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Згідно матеріалів справи вбачається що ОСОБА_4 засуджено за особливо тяжкий злочин, та призначено йому покарання до 11 років позбавлення волі.
Із п.е ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за умисне вбивство (стаття 115 КК України) та розбій (стаття 187 КК України).
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 відноситься до категорій осіб щодо яких амністія не застосовується, а саме: засуджений за ч.1 ст. 115 КК України (умисне вбивство). Суд доходить висновку, що ці обставини виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_4 .
Керуючись ст. 539 КПК України, п.е ст.9 Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, суд,-
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016» - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя : підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1