Справа № 522/5301/18
Провадження по справі № 1-кс/522/6054/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2018 р. місто Одеса
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не маючого місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час у невстановленому місці ОСОБА_6 незаконно придбав пістолет ПМ НОМЕР_1 , пістолет ПМ НОМЕР_2 та 26 патронів калібру 9мм і один патрон калібру 5,45мм, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став зберігати їх в будинку АДРЕСА_1 , тобто по місцю свого проживання.
26.03.2018 р., в період часу з 11:15 години по 14:30 годину, під час проведення співробітниками СВ Суворовського ВП в м.Одеса ГУНП в Одеській області спільно з співробітниками УКР ГУНП в Одеській області обшуку будинку АДРЕСА_1 , по місцю проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено пістолет ПМ НОМЕР_1 , пістолет ПМ НОМЕР_2 та 26 патронів калібру 9мм і один патрон калібру 5,45мм, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.
Виявлені та вилучені у ОСОБА_6 пістолет ПМ НОМЕР_1 та пістолет ПМ НОМЕР_2 відносяться до категорії вогнепальної зброї, 26 патронів калібру 9мм і один патрон калібру 5,45мм відносяться до бойових припасів.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні, вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
26 березня 2018 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст.208 КПК України.
27 березня 2018 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Вина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 26.03.2018 р.;
- протоколом затримання ОСОБА_6 ;
- висновком експерта №276-Б/673-Д від «27» березня 2018 р.;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
- речовими доказами по кримінальному провадженню;
- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають підстави слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу. Крім того, прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 .
Підозрюваний та захисник, кожен окремо, під час розгляду клопотання заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Крім цього, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в рамках вказаного кримінального провадження подав скаргу в порядку ст.206 КПК України за фактом незаконного затримання ОСОБА_6 , посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 був нібито затриманий 26.03.2018 р. о 19 год. 00 хв., протокол про затримання був складений слідчим 01 год. 00 хв. 27.03.2018 р., однак фактично ОСОБА_6 було затримано 26.03.2018 р. о 11 год. 15 хв. Також просить визнати затримання ОСОБА_6 26.03.2018 р. незаконним та негайно звільнити його з-під варти. Не було залучено під час обшуку перекладача, який мав би відповідний досвід.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, прихожу до висновку, що подання слідчого підлягає задоволенню, а у задоволенні скарги на незаконне затримання необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».
За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення,чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.
Викладені обставини свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування або суду; ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання в Україні, може вчинити інше правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність чи відсутність судимостей.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставин, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_6
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Доводи скарги адвокат ОСОБА_5 про незаконне тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, понад 72 годин до доставлення до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному спростовується наступним.
Так, 26.03.2018 р. об 11 годині 15 хвилин було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 був затриманий 26.03.2018р. об 11 годині 15 хвилин та в межах 60 годинного строку, який передбачений для подання клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний був доставлений до суду для розгляду клопотання по суті.
Згідно ст. 209 КПК України строк затримання підозрюваного необхідно вважати 26.03.2018р. об 11 годині 15 хвилин.
Посилання адвоката ОСОБА_5 про те, що підозрюваний утримується з перевищенням 72 годинного строку затримання в порядку ст.. 208 КПК України не має свого підґрунтя, оскільки з 11 годині 15 хвилин 26.03.2018р. по момент розгляду клопотання не пройшло 72 години та даний час спливає 29.03.2018р. об 11 годині 15 хвилин.
Отже, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на незаконне затримання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 на незаконне тримання ОСОБА_6 під вартою відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 в Одеській області.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень (80 X 1762 =140 960), яку підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (ТУ ДСА України в Одеській області), призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження №1-«кс»/522/6054/18, справа №522/5301/18.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі зверненні застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто 26.03.2018 року і припиняє свою дію 24.05.2018 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1