Справа №: 343/1548/17
Провадження №: 1-кп/0343/140/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідент. ном. НОМЕР_2 , уродженця м. Долина Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, розлученого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.

Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 тривалий час проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , в її будинку за адресою АДРЕСА_1 . 08 липня 2017 року близько 20.00 години ОСОБА_4 повернувся до будинку за місцем проживання та почав розпивати алкогольні напої з ОСОБА_5 , по завершенню чого вони лягли спати. 09 липня 2017 року приблизно о 02.00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прокинулись через те, що ОСОБА_6 , будучи агресивно налаштованим, стукав їм у вікно та вимагав впустити його в будинок. В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, під час якої останній, побачивши ОСОБА_4 в кімнаті будинку, розбив шибку вікна та, продовжуючи суперечку з ОСОБА_5 , наніс їй через вікно один удар рукою в ділянку голови зліва. Після цього до вікна підійшов ОСОБА_4 , який заступився за ОСОБА_5 , і сутичка вже продовжилась між ним та ОСОБА_6 .

У ході розвитку кофлікту ОСОБА_4 09 липня 2017 року приблизно о 02.30 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля вікна спальної кімнати будинку по місцю проживання в АДРЕСА_1 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , які виразилися у словесних погрозах застосування насильства та наміру незаконно проникнути через вікно у приміщення будинку, належним чином не оцінивши засоби захисту та нападу, перевищуючи межі необхідної оборони, в той час, коли ОСОБА_6 намагався залізти в середину будинку через вікно, умисно наніс останньому один удар кухонним ножем, який взяв зі столу, в ділянку живота, чим завдав потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини із пошкодженням печінки, яке явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту та яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 01.09.2017 р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечне для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що 08 липня 2017 року він приїхав з с. Лолин в с. Солуків. На базарі він купив горілку, яку почав розпивати зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 . Після цього вони пішли спати. 09 липня 2017 року біля 02.30 години вони прокинулися від криків ОСОБА_6 . Останній намагався потрапити до будинку, був агресивно налаштований. Тому, захищаючись від погроз ОСОБА_6 , він заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, вдаривши його кухонним кожем. Потерпілий впав і почав кричати, що у нього тече кров. Тоді його співмешканка викликала швидку. Свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнає повністю, розуміє, що вчинив погано, у вчиненому розкаюється, обіцяє, що більше такого не повториться, просить суворо його не карати.

Оскільки він повністю визнає вину, просить суд не допитувати свідків по даному провадженню та не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому за клопотанням обвинуваченого було визнано недоцільним проводити дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 124 КК України, оскільки він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що з місця проживання він характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРП не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи висновок органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе і не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб), наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, позицію потерпілого, який просив не карати обвинуваченого (а.п. 60), суд приходить до переконання, що відносно нього слід обрати покарання, яке б відповідало скоєному та особі обвинуваченого, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, у виді 150 годин громадських робіт.

Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений за ст. 124 КК України ОСОБА_4 має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 18 листопада 2010 року та серії НОМЕР_4 від 18 листопада 2010 року, в яких батьком відповідно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 . Згідно довідки служби у справах дітей Долинської РДА від 11.12.2017р., останньою не ініціювалось питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 (а. п. 63-65).

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 09 липня 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 11 грудня 2017 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 суд не обирав. Цивільних позовів не заявлено.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на проведення імунологічної експертизи згідно висновка експерта № 2.2-0111/17 від 30.08.2017 р. в сумі 1237,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 124 КК України, та призначити покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: 5 ножів, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франкіській області, ганчірку просочену речовиною бурого кольору, простінь з плямами речовини бурого кольору, кусок дерев`яного підвіконника з речовиною бурого кольору, уламки скла, підставку під глечик з плямою речовини бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франкіській області, - знищити;

куртку чорного кольору, сорочку світлого кольору, черевики коричневого кольору, штани темного кольору, джинсові шорти, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франкіській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

змиви з підлоги коридору, взірці крові та зрізи з ніхтьової пластини, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франкіській області, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000413.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1237,00 (одну тисячу гривень двсті тридцять сім) гривень понесених витрат на проведення імунологічної експертизи згідно висновка експерта № 2.2-0111/17 від 30.08.2017 р.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: