Номер провадження: 11-кп/785/722/18
Номер справи місцевого суду: 500/6518/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2017 року у кримінальному провадженні №0002900, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою. Працюючого за наймом, перебуваю чого у фактичних шлюбних стосунках, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.296 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.263 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишений без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 27.09.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком також вирішене питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження,

встановив:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він в червні липні 2015 року, більш дата та час в ході судового розгляду не встановлені, знаходячись в м. Донецьк, отримав від невстановленої особи ручну осколкову гранату РГД-5, яку незаконно, без передбаченого законом дозволу привіз в м. Ізмаїл Одеської області, в органи внутрішніх справі не здав і надалі зберігав за місцем свого проживання.

27 вересня 2016 року близько 18 години, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, маючи умисел на вчинення хуліганських дій із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з балкона своєї квартири, яка знаходиться на 5-му поверсі багатоквартирного будинку кинув на тротуарну доріжку, розташовану уздовж фасаду вищевказаного будинку, гранату - саме вибуховий пристрій дистанційної дії промислового виробництва, який відноситься до бойових припасів, яка розірвалася. В цей час в зоні ураження гранати знаходились громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Внаслідок вибуху осколками гранати РГД-5 ОСОБА_11 було спричинено 3 рани в центрі потиличної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_10 було спричинено опік обмеженої ділянки шкіри на тильній поверхні лівої стопи. На рівні між 2 и 3 пальцями, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, влітку 2012 року, більш точна дата в ході судового розгляду не встановлена, знаходячись в магазині «Дюк», розташований по вул. Пушкіна в м. Ізмаїл Одеської області, придбав сюрікен, який в органи внутрішніх справ не здав і надалі зберігав за місцем проживання та незаконно, без передбаченого законом дозволу, носив при собі до 27 вересня 2016 року о 20 годині, коли працівниками поліції у дворі будинку АДРЕСА_2 був затриманий ОСОБА_7 , який був доставлений в Ізмаїльський ВП ГУНП, де під час обшуку у ОСОБА_7 вилучено п`ятикутну металеву зірку з загостреними кінцями, яка відноситься до категорії простої метальної холодної зброї. Наданий сюрікен по типу будови належить до «хіра сюрікен» (зіркоподібної форми) та відноситься до категорії простої метальної холодної зброї.

Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні злочину, просить оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити йому покарання, із застосуванням ст. 75 КК України та вказує, що він визнає свою вину, щиро кається у вчиненому, потерпілі не мають жодних претензій до нього. Крім того, апелянт просить взяти до уваги той факт, що він проходив військову службу у рядах збройних сил України з 16 березня 2014 року по 10 березня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача; думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги і просили її задовольнити; думку прокурора і потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржуваний вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність їх кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, під час розгляду справи суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння обставиною, яка обтяжує покарання, та а обставин, які його пом`якшують, не встановив.

Крім того, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного - наявність у нього негативної характеристики за місцем проживання, зловживання обвинуваченим спиртними напоями та підтримання ним стосунків з особами, які є раніше судимими та також зловживають спиртними напоями, нестриманий, неврівноважений характер обвинуваченого та грубе ставлення до сусідів, перше притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом також враховане проходження ОСОБА_7 служби у лавах Збройних Сил України в період з 18.03.2014 року по 10.03.2015 року на посаді стрільця відділення охорони Ізмаїльського ОМВК, під час служби до зони проведення антитерористичної операції не відкомандирувався.

Доводи обвинуваченого щодо повного визнання ним своєї вини та щирого каяття не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження, оскільки з оскаржуваного вироку вбачається, що він свою провину визнав частково.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності у потерпілих до нього претензій матеріального та морального характеру, оскілки потерпілі з відповідними заявами до суду не звертались.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого необхідності застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання є безпідставними, оскільки обвинувачений жодним чином не мотивував їх та не навів суду доводів щодо наявності будь-яких інших обставин, які пом`якшують покарання та не були враховані судом першої інстанції, а також переконливих доказів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог. Інших доводів, які б не були враховані судом першої інстанції, апеляційному суду представлено не було.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.4 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 263 КК України, - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4