Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ 528/1148/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 р. м. Гребінка

06 грудня 2017 Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Гребінка Полтавсьокї області заяви про самовідвід судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 , поданої у кримінальному провадженні № 0000355, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2017, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

17.11.2017 суддею Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 прийнято до провадження заяву про самовідвід судді Гребінківської районного суду Полтавської області ОСОБА_3 поданої кримінальному провадженні № 0000355 від 22.09.2017, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заява обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_3 брала участь як слідчий суддя у кримінальному провадженні № 0000355, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2017, стосовно злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, що підтверджується копією ухвали слідчого судді від 14.09.2017 про надання дозволу на проведення обшуку житла.

У судове засідання з розгляду заяви про самовідвід судді обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суддя ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про судове засідання згідно із вимогами статті 135 КПК України, однак у судове засідання не з`явилася, правом надання пояснення, у тому числі письмових, відповідно до частини третьої статті 81 КПК України не скористалась.

Враховуючи вимоги статей 22, 26 та 81 КПК України, суд постановив за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися, і, за наслідками заслуховування пояснення прокурора та дослідження доказів у їх сукупності прийшов до таких висновків.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про самовідвід судді, посилаючись на її обґрунтованість.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду, то вирішується питання про передання кримінального провадження до іншого суду в порядку, передбаченому цим Кодексом. Зазначена стаття закріплює наслідки відводу слідчого судді, судді в ході кримінального провадження.

У даному випадку самовідвід заявлено суддею Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_3 , яка здійснює кримінальне провадження № 0000355 від 22.09.2017 у першій інстанції.

Згідно з положеннями статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За правилом частини першої статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Із норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, крім іншого, є поведінка учасників кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 брала участь як слідчий суддя у кримінальному провадженні № 0000307, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2017, стосовно злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, що підтверджується копією ухвали слідчого судді від 14.09.2017 про надання дозволу на проведення обшуку житла. 22.09.2017 матеріали кримінального провадження № 0000307 було виділено та розпочато кримінальне провадження № 0000355 за частиною першою статті 309 КК України. На цій підставі ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді кримінального провадження № 0000355 від 22.09.2017, оскільки вона як слідчий суддя надавала обшук у домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_4 , за результатами проведення якого було розпочато це кримінальне провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, викладені в заяві про відвід, думку прокурора, дослідження всіх обставин в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що доводи, зазначені суддею ОСОБА_3 у заяві про самовідвід, є обґрунтованими та такими, що виключають її участь у кримінальному № 0000355 від 22.09.2017 у розумінні статей 75-83 КПК України.

Керуючись статтями 75-83, 321, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву про самовідвід судді Гребінківської районного суду Полтавської області ОСОБА_3 у здійсненні кримінального провадження № 0000355 від 22.09.2017 - задовольнити.

Копію ухвали направити для відома судді Гребінківської районного суду Полтавської області ОСОБА_6 та іншим учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Cуддя ОСОБА_1