Дата документу Справа № 1
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/271/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/822/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2018 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженого із прокурором, відносно ОСОБА_7 .

Застосовано стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дзержинськ Донецької області, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено ОСОБА_7 залишати своє житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 08:00 годину наступного дня в період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваній, що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, представники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло ОСОБА_7 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Строк дії ухвали визначений до 18 квітня 2018 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 , звернулась до суду із клопотанням, за змістом якого просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання слідчий зазначала, що слідчим відділенням Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000689 від 16.02.2018 року за підозрою ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. У клопотанні слідчий зазначала про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також вказувала на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім того, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, у останньої відсутні стійкі соціальні зв`язки, вона є уродженкою іншої області, вчинила злочин проти особи похилого віку, зникла з місця скоєння злочину, слідчий вважала найбільш доцільним обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, прийшла до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину та погодилась з існуванням ризику переховування від органів досудового розслідування, виходячи з того, що ОСОБА_7 , усвідомивши невідворотність покарання може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Разом з тим, слідчий суддя вважала, що як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_7 . Таким чином, слідчий суддя дійшла висновку про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити її належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор, не обговорюючи питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вважає, що підставами для обрання запобіжного заходу є наявність вказаних ризиків та обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Слідчим суддею не надано оцінки доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, за яке одним із видів покарання передбачено позбавлення волі строком до 4 років. Також зазначає, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, постійного джерела прибутків не має, неповнолітніх дітей не має, відсутні стійкі соціальні зв`язки, може продовжувати свою протиправну діяльність, якщо їй не буде обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_7 вчинила злочин проти особи похилого віку та зникла з місця скоєння злочину. Таким чином, ОСОБА_7 може зникнути і переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчиняти нові злочини та незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, якщо їй не буде обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; підозрювану та її захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги і доводів прокурора, вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання; продовжити злочинну діяльність.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , в разі доведення її провини, погодилась з існуванням тільки одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливого ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак дійшла висновку, що інші заявлені у клопотанні ризики носять суто імовірний характер і в більшій мірі є припущенням органу досудового розслідування. При цьому, на переконання слідчого судді, слідчим і прокурором під час розгляду клопотання не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, на предмет необґрунтованості висновків слідчого судді щодо відсутності усіх заявлених у клопотанні ризиків, колегія суддів вважає надуманими і такими, що не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є лише припущенням прокурора і жодними доказами не підтверджено.

До того ж прокурор в апеляційній скарзі, так само як і під час розгляду клопотання слідчим суддею, не навів доказів, які б вказували, що менш суворий запобіжний захід (зокрема домашній арешт) не зможе запобігти вказаним ризикам.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про її особу, наявності постійного місця проживання за адресою її реєстрації, відсутності судимостей, обставин досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшла висновку про доцільність застосування до підозрюваної запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

При цьому, слід зауважити, що підозрювана, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушувала і дотримувалась покладених на неї обов`язків. Прибула в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження.

Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Крім того, на момент апеляційного розгляду, між потерпілою і ОСОБА_7 , яка набула статус обвинуваченої, укладено угоду про примирення, оскільки остання повністю відшкодувала потерпілій завдані збитки.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене максимальне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відомостей про те, що остання, перебуваючи на волі, переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, матеріали провадження не містять, відтак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної у вказаному випадку не міг бути застосований взагалі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженого із прокурором, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до останньої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 08:00 годину наступного дня, строком до 18 квітня 2018 року включно залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4