Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/10/2018 Справа №641/9/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
До суду надійшло клопотання слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про арешт на ножиці, вилучені в ході проведення огляду місця події 01.01.2018 в КЗОЗХМКЛ № 13 за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 137 з метою забезпечення збереження, проведення експертного дослідження та приєднання до кримінального провадження у якості речових доказів.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , 01.01.2018 о 14.00, перебуваючи на другому поверсі, в приймальному відділені КЗОЗ Харківської міської клінічної лікарні № 13, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 137, з метою заволодіння мобільним телефоном, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_6 та приставив ножиці до її горла, тим самим погрожуючи їй застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, став вимагати передати йому її мобільний телефон «Nokia», тим самим вчинив розбійний напад на ОСОБА_6 , однак, потерпіла змогла покликати на допомогу, після чого ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік.
Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 1 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
01.01.2018 була допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 яка повідомила, що 01.01.2018 зранку вона знаходилася на робочому місці в приймальному відділені КЗОЗ Харківської міської клінічної лікарні № 13, на другому поверсі, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 137, о 13.33 вона розмовляла по мобільному телефону зі своєю донькою, стоячи біля робочого столу, коли зайшов раніше не знайомий парубок та попрямував до неї, побачивши його вона завершила розмову з донькою, та свій мобільний телефон «Нокіа» поклала до своєї кишені, раніше незнайомий, як потім стало відомо ОСОБА_5 , підійшов до її столу та спитав, в якій палаті знаходиться Санжаревська, потерпіла почала шукати у книзі по списку вказане парубком ім`я. В цей час ОСОБА_5 , взяв з її столу ножиці та стоячи навпроти неї підніс їх до її шиї та сказав «Закрий своє хлібало та давай телефон», на що потерпіла покликала на допомогу, в результаті чого, ОСОБА_5 злякався, кинув ножиці на стіл та побіг до іншого відділення.
01.01.2018 в ході огляду місця події в КЗОЗХМКЛ № 13 були виявлені та вилучені ножиці, якими погрожував ОСОБА_5 потерпілій.
Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме на ножиці, вилучені в ході проведення огляду місця події 01.01.2018 в КЗОЗХМКЛ № 13 за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 137.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1