Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/321/2017 Справа №641/2126/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні захисником-адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_6 , щодо повернення даного обвинувального акту прокурору.
В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що в обвинувальному акті не конкретно сформульований процесуальний статус ОСОБА_6 , оскільки містить інформацію про те, що ОСОБА_6 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, й, одночасно, зазначена інформація щодо того, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Зазначив, що факт набуття особою певного процесуального статусу дозволяє ідентифікувати її як учасника кримінального провадження, перелік яких є вичерпним. В зв`язку з чим вважає, що формулювання обвинувачення є нечітким та неоднозначним, що свідчить про його неконкретність, що порушує право на захист й в подальшому позбавить суд можливості належним чином виконати вимоги ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах, оскільки ОСОБА_6 не висунуто обвинувачення. Крім того, захисник зазначив,що, в порушення вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування. Так, в реєстрі відсутня дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, прізвище, ім`я, по-батькові заявника, як це передбачено ч.5 ст.214 КПК України; відсутні відомості про письмове підтвердження сторін кримінального провадження протилежній стороні факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів та відомостей. Вказав, що, супереч вимог п.1 ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не містить відомостей про час проведення більшості процесуальних дій. Вважає, що за викладених обставин, обвинувальний акт із додатками відносно ОСОБА_6 підлягає поверненню прокурору для усунення вищевказаних недоліків та приведення у відповідність з вимогами діючого КПК України протягом розумного строку.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що судом вже вирішувалось аналогічне клопотання. Вказав, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам КПК України. Проте,вважає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить всі відомості, які повинні бути зазначені в даному документі. Вказав, що доводи захисника є надуманими в тій частині, що процесуальний статус ОСОБА_6 не визначений, оскільки обвинувальний акт складався під час досудового розслідування, коли ОСОБА_6 мав процесуальний статус «підозрюваного». Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування також містить всі дані, визначення яких вимагають положення ст.109 КПК України. Вказав, що питання щодо не визначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування відповідних слідчих дій досліджується в стадії судового розгляду, що не відповідає даній стадії судового процесу. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Потерпілий та його представник заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору, вважали, що підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 314 КПК України, суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
За приписами ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, обґрунтовуючи вимоги щодо повернення обвинувального акту, захисник послався на невизначеність процесуального статусу ОСОБА_6 , вважав, що останньому не висунуто обвинувачення. Проте, станом на день складення та погодження обвинувального акту, ОСОБА_6 фактично перебував в статусі підозрюваного, а тому підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, натомість процесуальний статус підозрюваного на обвинувачуваного (підсудного) змінився лише з часу передавання обвинувального акту на розгляд суду. Крім того, формулювання обвинувачення, визначеного в обвинувальному акті, відповідає змісту диспозиції ч.1 ст.286 КК України, за якою ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим дані доводи захисника суд оцінює критично.
Іншою підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_6 захисником вказана невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України. Проте, вказана обставина не може бути підставою для прийняття рішення про повернення обвинувального акту, оскільки невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України може полягати лише у відсутності реєстру матеріалів досудового розслідування, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 291 КПК України. Невідповідність приєднаного до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України не можна розцінювати як невідповідність, власне, обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Крім того, питання щодо повноти визначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування всіх слідчих дій досліджується в стадії судового розгляду, й не може бути вирішене в підготовчому судовому засіданні.
Також, посилаючись на відсутність конкретизації та відповідного формулювання обвинувачення, захисник не визначив, в чому саме полягає нечіткість та невизначеність формулювання обвинувачення. Крім того, слід зазначити, що, відповідно до вимог ст.91 КПК України, в кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Відповідно до вимог ст.368 КПК України тільки на стадії ухвалення судового рішення (ухвалення вироку) має вирішувати питання: 1) чи мало місце діяння, у вчинення якого обвинувачується особа;2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення. На стадії попереднього розгляду (крім провадження на підставі угод) вказані питання судом не розглядаються і не вирішуються.
Таким чином, із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акту вбачається, що в обвинувальному акті викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням часу, місця, способу, форми вини, мотиву, мети та інших обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на норму закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому доводи захисника про те, що обвинувальний акт не містить всі необхідні відомості про злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не ґрунтуються на положеннях процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316,376, 395 КПК України, суд,
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1