У Х В А Л А

9 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и в:

Іллічівський районний суд міста Маріуполя ухвалою від 22 серпня 2016 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування щодо нього положень частини п'ятої статті 72 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Апеляційний суд Донецької області ухвалою від 11 жовтня 2016 року вказану ухвалу місцевого суду залишив без змін.

Засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень щодо нього з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). На обґрунтування неоднакового застосування судом норми права, передбаченої частиною п'ятою статті 72 КК, засуджений додав до заяви копії ухвал Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 16 серпня 2016 року та Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 6 липня та 25 жовтня 2016 року. Просить скасувати вищезазначені судові рішення та зарахувати йому на підставі частини п'ятої статті 72 КК строк попереднього ув'язнення з розрахунку один день попереднього ув'язнення за два дні позбавлення волі.

Однак, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог статей 448 - 449 КПК.

Процедура перегляду Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції регулюється нормами глави 33 КПК. Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Отже, відповідно до зазначених вимог закону та з урахуванням положень частини першої статті 446 КПК, предметом перегляду Верховного Суду України може бути лише рішення суду касаційної інстанції, яке містить висновок цього суду про правильне або неправильне застосування норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність.

Водночас, зі змісту заяви ОСОБА_1 не вбачається даних про перегляд Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвал районного та апеляційного судів щодо нього, що перешкоджає вирішенню питання про те, чи можуть судові рішення щодо ОСОБА_1 бути предметом перегляду Верховного Суду України в порядку глави 33 КПК.

Також до заяви не долучено копій різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції, які згідно з пунктом 3 частини першої статті 449 КПК мають додаватися до заяви, якщо вона подається з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 зазначеного Кодексу (такі копії, відповідно до вимог частини третьої статті 6 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень», мають бути отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень або офіційного друкованого видання).

Додані до заяви копії ухвал Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 16 серпня 2016 року та Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 6 липня та 25 жовтня 2016 року, не є рішеннями суду касаційної інстанції, а тому не можуть бути прикладом для порівняння.

Вищевказане перешкоджає вирішенню питання про дотримання ОСОБА_1 передбачених частиною першою статті 447 КПК строків подання заяви про перегляд судового рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 447 КПК, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження зазначеної підстави, якщо воно ухвалено пізніше.

У разі пропущення строку, встановленого зазначеною частиною статті 447 КПК, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк. Заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України, крім іншого, зазначаються обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу.

Як на підставу для перегляду судового рішення Верховним Судом України засуджений ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини першої статті 445 КПК, разом із тим, не наводить відповідного аналізу та порівняння висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні з висновками цього ж суду в інших справах. Тобто, в заяві має бути наведене порівняння висновків викладених касаційним судом про правильне або неправильне застосування апеляційним судом положень частини п'ятої статті 72 КК у рішенні щодо нього з рішеннями цього ж суду, щодо застосування цієї ж норми права, в інших справах.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Згідно з частиною другою статті 450 КПК, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

Відповідно до вимог статті 451 КПК, питання про допуск справи до провадження вирішується суддею одноособово або колегією з трьох суддів. Повідомлення учасників судового провадження, на стадії вирішення питання про допуск справи до провадження у Верховному Суді України, не передбачено.

Згідно з положеннями статті 336 КПК, засуджений, який тримається в установі виконання покарань, за наявності клопотання про здійснення судового провадження у Верховному Суді України за його участю в режимі відеоконференції, має право, під час розгляду справи судом, брати участь у судовому провадженні дистанційно, в режимі відеоконференції.

Перегляд судових рішень Верховним Судом України здійснюється виключно з питань права, для реалізації якого заявнику може бути надано правову допомогу, відповідно до статті 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі (про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, пункту «с» частини третьої статті 6 Європейської конвенції з прав людини1950 року, практики Суду та Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року.

Статтею 17 згаданого Закону передбачено надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідним територіальним центром.

Відповідно до статті 48 КПК засуджений, його законний представник чи інші особи за його проханням чи згодою вправі залучити захисника. В тому числі особа, яка утримується у місцях позбавлення волі, за змістом частини третьої статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України вправі через адміністрацію цієї установи звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 49 КПК, суд, під час розгляду справи, може забезпечити участь захисника для здійснення захисту за призначенням, якщо засуджений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів або з інших об'єктивних причин не зміг його залучити самостійно.

На підставі наведеного та керуючись статтями 448, 449, 450 КПК,

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 31 жовтня 2017 року включно.

Якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2