Ухвала
іменем україни
20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Вирішено питання щодо цивільного позову та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
На зазначений вирок засуджена подала касаційну скаргу.
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 серпня 2017 року касаційну скаргу засудженої було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернулася з касаційною скаргою, однак жодних недоліків, зазначених в ухвалі ВССУ від 18 серпня 2017 року, не усунула.
Зокрема, засуджена, не навела належного обґрунтування незаконності ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2017 року, якою вирок залишено без зміни, та необхідності скасування або зміни вироку місцевого суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Натомість вона аргументує свої доводи неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ставить під сумнів достовірність окремих доказів, однак ці обставини згідно зі статтями 433, 438 КПК не входять до предмета перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги засудженої теж не відповідає вимогам ст. 436 КПК.
Також, засуджена не додала до касаційної скарги копій вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду оформлених належним чином, як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.
Крім того, засуджена знову адресує свою скаргу Верховному спеціалізованому суду України, однак згідно ч. 2 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженій на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2017 року, а також додані до неї матеріали, повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3