Справа № 445/1598/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Глиняни Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, не працюючого, не одруженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04 вересня 2017 року, близько 13 години, він незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», перебуваючи у парку в центральній частині м. Глиняни Золочівського району Львівської області, знайшов поблизу однієї з лавок згорток паперу, в якому виявив наркотичний засіб канабіс, який він взяв із собою, пересипав частину виявленого наркотичного засобу у поліетиленовий пакет, а іншу частину пересипав у згорток паперу та у подальшому незаконно зберігав дані речовини при собі з метою особистого споживання, без мети збуту. В той самий день 04 вересня 2017 року, близько 21 години 30 хвилин, на перехресті доріг Якторів-Глиняни у напрямку с. Перегноїв Золочівського району Львівської області, на відстані 15 метрів від даного перехрестя, ОСОБА_4 , який при собі зберігав поліетиленовий пакет прозорого кольору, в якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору та згорток білого паперу, в якому знаходилась подрібнена речовина зеленого кольору, видав їх працівникам Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області. Вищевказані речовини згідно висновку експерта містять тетрагідроканабінол і є канабісом, котрий відноситься до особливо-небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 7,55 грам.
Такі дії ОСОБА_4 ораганом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
02.11.2017 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, яка в підготовчому судовому засіданні подана суду для її розгляду.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 309 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.309 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, подальшу долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Окрім цього, з обвинуваченого слід стягнути витрати понесені державою на проведення експертизи наркотичних речовин.
Керуючись ст.100, 314, 373, 374, 472, 475 КПК України, ч. 1 ст. 309 КК України, суд, -

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 листопада 2017 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №3/1008 від 28 вересня 2017 року у розмірі 742,20 грн. (сімсот сорок дві гривні 20 копійок).
Речові докази канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 7,55 грам, який знаходиться в пакеті експертної служби №4000305 та переданий на зберігання відповідальній особі за зберігання наркотичних речовин знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, зокрема:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1