Провадження № 1-кп/742/81/18
Єдиний унікальний № 740/184/18
ВИРОК
іменем України
22 лютого 2018 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження № 0001442 відносно ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Липів Ріг, Ніжинського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, із неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
02 листопада 2017 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 , де маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаним із насильством небезпечним здоров`я особи, яка зазнала нападу, доводячи свої злочинні наміри до кінця, шляхом розбиття віконного скла, проник до приміщення будинку, де вчинив напад на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на той час перебували в будинку, при цьому завдавши потерпілій ОСОБА_8 ударів сокирою в область голови та рук, спричинивши їй тілесних ушкоджень у вигляді: забійно-рубаних ран обличчя, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, садна тім`яної ділянки голови та садна обличчя, забійно-рубаної рани правої кисті, відсутності 4-х передніх зубів з права з низу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, завдав потерпілій ОСОБА_10 ударів сокирою в область голови та тулубу спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваних ран обличчя, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, забою грудної клітки у вигляді синця грудини, синців обох колінних суглобів, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Таким чином ОСОБА_6 фактично позбавив потерпілих можливості чинити активний опір, наказав потерпілій ОСОБА_8 віддати йому грошові кошти. Після чого ОСОБА_8 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, віддала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 185 гривень. Отримавши грошові кошти ОСОБА_6 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в скоєні злочину, щиро покаявся та пояснив, що 02.11.2017 року близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши із господарства сокиру, пішов до своїх сусідів за грошима. Оскільки будинок був зачинений він вибив скло у вікні та проник до середини будинку. Що відбувалося потім на даний час пригадати не може через проблеми зі здоров`ям. Пам`ятає як вже був вдома та до нього прибігли потерпілі, оскільки не знали спочатку, що саме він вчинив на них напад, він намагався надати їм першу медичну допомогу. Як він пригадує, мабуть телефонував до рідних. Пояснити свої незаконні дії не зміг, але просив суд врахувати, що він з 6 років проживає з братом, оскільки є сиротою, через проблеми зі здоров`ям був комісований із лав Збройних сил України, ніде не працює, існує за рахунок періодичних підробітків, розкаювався у вчиненому та просив його суворо не карати,

Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши надані докази сторонами кримінального провадження, суд оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

На підставі результатів оцінки одних і тих же доказів (їхньої сукупності) щодо однієї і тієї ж події може бути зроблено висновок про наявність тих чи інших її обставин або, взагалі, про відсутність події.

Так, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, але направили до суду письмові заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Зважаючи на стан їх здоров`я та вік, вказані особи були допитані в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області в порядку ст.225 КПК України, де пояснили, що 02.11.2017 року, у вечірній час полягали спати, коли почули , як хтось ходить по будинку. ОСОБА_8 схопилася з ліжка та побачила постань невідомого чоловіка у кімнаті. Він вдарив сокирою по електричній лампочці, але вона бачила його постать через світло, яке приникало до будинку від освітлення на подвір`ї. Вказаний чоловік наносив удари по ній та сестрі, а також рубав меблі, вимагаючи гроші. ОСОБА_8 вказувала, що таких не має, оскільки недавно помер її син, все село збирало гроші на його поховання. Маючи під подушкою 185 грн., вона віддала їх нападнику, після чого він залишив будинок. Вони разом із сестрою побігли до сусіда, який намагався їм надати медичну допомогу, до когось телефонував. Про те, що ОСОБА_11 і є тим нападником, вони дізналися пізніше.

Окрім показів обвинуваченого та потерпілих, вина ОСОБА_6 у вчиненому злочині підтверджується й іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 03.11.2017 року проведено огляд господарства потерпілих за адресою АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено сокиру із дерев`яною рукояткою, на котрій малися сліди бурого кольору. Відповідна речовина бурого кольору також виявлена на одвірках, на постілі, на підлозі та речах, на пластиковій обшивці біля місця проникнення. Також мається на одвірку з правого боку слід пошкодження у вигляді «зарубу».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.11.2017 року, такий проведено за участю свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що 02.11.2017 року близько 21 години він разом зі своїм братом ОСОБА_13 перебували вдома та вживали спиртні напої. Близько 22 години ОСОБА_14 вийшов із будинку. Почекавши його певний час, ОСОБА_12 вийшов на вулицю та побачив, що у будинку АДРЕСА_3 горить світло, а на території двору гавкає собака. Він побіг до вказаного будинку, зайшовши до якого посеред будинку побачив свого брата із сокирою у руках. Він схопив ОСОБА_14 та виштовхнув його з будинку, при цьому ОСОБА_14 вдарив його сокирою по голові.

В той же час дані обставини частково спростовуються висновком судово-медичної експертизи №273 від 03.11.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_12 мають місце тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих різаних ранок на волосяній частині голови, давність яких може відповідати 02.11.2017 року, які спричинені дією гостро ріжучого знаряддя на кшталт розбитого скла, і не могли виникнути від удару обухом сокири.

За висновком судово-медичної експертизи №275 від 03.11.2017 року, потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран обличчя, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, забою грудної клітки у вигляді синця грудини, а також синців обох колінних суглобів. По ступеню тяжкості - закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку, а також рубці обличчя, що є наслідками забійно-рваних ран, оцінюються в комплексі, так як розташовані в ділянці голови, де кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати прояви черепно-мозкової травми в цілому, отже відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забою та синця грудної клітки, а також синців обох колінних суглобів, відповідно відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

За висновком судово-медичної експертизи №275 від 03.11.2017 року, потерпілій ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійно-рубаних ран обличчя, закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, ушиті забійно-рубані рани правої кисті, садна тім`яної ділянки голови та садна обличчя, а також відсутності 4-х передніх зубів з права з низу. По механізму спричинення - вищеописані тілесні ушкодження виникли в результаті ударів тупим(тупими) предметом(предметами), що володіє (володіють) забійно-рубаючими властивостями.

По ступеню тяжкості - закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку, а також рубці обличчя, що є наслідками забійно-рубаних ран, садно голови та садно обличчя, відсутність 4-х зубів з переду з низу з права - оцінюються в комплексі, так як розташовані в ділянці голови, де кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати прояви черепно-мозкової травми в цілому, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді ушитих забійно-рубаних ран правої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

По терміну спричинення - вищеописані тілесні ушкодження могли утворитись 02.11.2017 року, що підтверджується морфо властивостями тілесних ушкоджень, записами у наданій медичній документації та свідченнями самої потерпілої, виникли в наслідок дії тупого предмету (предметів), що володіє (володіють) забійно-рубаючими властивостями, в тому числі могли утворитись в наслідок ударів як обухом сокири так і рубаючою її частиною.

За висновком судово-імунологічної експертизи №3-ц від 18.01.2018 року під час дослідження сокири, яка була вилучена під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , виявлено кров людини. Проте, її статеву належність не встановлено через недостатню кількість придатних для дослідження клітин крові. При цьому експерт не виключає, що виявлені сліди крові на сокирі можуть походити , в тому числі і від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Виявлені сліди поту можуть походити від ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

За висновком судово- медичної експертизи №730 від 11.12.2017 року, на спортивній кофті, вилученій у ОСОБА_6 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виключається.

За висновком судово-медичної експертизи №711 від 07.12.2017 року, на светрі світло-коричневого кольору, вилученого у ОСОБА_6 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виключається.

За висновком судово-медичної експертизи №716 від 07.12.2017 року, на сірих штанах, вилучених у ОСОБА_6 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виключається.

За висновком судово-медичної експертизи №696 від 06.12.2017 року, на вирізі підодіяльника (фрагменті тканини) вилученого під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається.

За висновком судово-медичної експертизи №697 від 06.12.2017 року, у змиві на відрізку марлі, вилученому під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається.

Висновки судово-психіатричних експертиз №728 та №729 від 28.11.2017 року підтверджують ті обставини, що у ОСОБА_6 має місце легка розумова відсталість, але в період часу, до якого відноситься дане кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, останній міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.. Він може вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, давати про них правильні показання, йому не показане застосування примусових заходів медичного характеру. У ОСОБА_6 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю або опіоїдів з синдромом залежності і наркологічне лікування йому не показане.

Вказані докази отримані з дотриманням вимог ст.86 КПК України та визнаються допустими.

Частиною другою статті 1 КПК встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року (справа № 1?31/2011) положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно ? розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України № 2135?XII від 18 лютого 1992 року «Про оперативно-розшукову діяльність» , особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально? процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Водночас, відповідно до положень частини третьої статті 9 КПК, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Статтею 8 Закону № 2135?XII встановлено права підрозділів, які крім іншого, здійснюють оперативно-розшукову діяльність.

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 6 Закону № 2135?XII, є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: злочини, що готуються; осіб, що готують вчинення злочину. Інформація про те, що особа вчиняє або вже вчинила злочин, може бути перевірена лише шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій після внесення відомостей до ЄРДР, тобто в межах кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду від 04 листопада 2017 року, надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій із застосуванням технічних засобів, а саме аудіо- відеоконтролю особи в умовах ІТТ №3 м.Ніжин ГУНП в Чернігівській області у відношенні громадянина ОСОБА_6 , терміном 20 діб, з моменту винесення ухвали, тобто до 24 листопада 2017 року.

За даними протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контроль особи, обвинувачений ОСОБА_15 , перебуваючи в камері ІТТ, під час спілкування із співкамерником розповідав останньому, що перебуваючи у нетверезому стані, взявши сокиру, пішов до сусідів, де обухом сокори наносив удари потерпілим, вимагав гроші, забрав 185 грн.

Відповідно до ст.252 КПК України , протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками, не пізніше ніж через 24 години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.

Як вбачається із протоколу про результати проведення незгасних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль за ОСОБА_6 вівся з 15 годин 14 хвилин 04 листопада 2017 року та закінчився 06 листопада 2017 року. Сам же протокол складено 11 грудня 2017 року .

Таким чином суд вважає, що вказаний протокол складений з порушенням вимог ст.252 КПК України, а відтак є недопустимим доказом .

Протоколом слідчого експерименту, проведеного 09.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до якого останній за адресою АДРЕСА_2 показав, яким чином проникав до вказаного будинку, погрожував фізичною розправою , вимагав грошові кошти, а коли йому відмовили наносив тілесні ушкодження. Отримавши грошові кошти пішов додому.

Вказана процесуальна дія , за наданими прокурором доказами проводилася за письмовою згодою ОСОБА_16 , який не є власником чи володільцем даного будинку. При цьому також відсутня ухвала слідчого судді, що є порушенням вимог ст. 240 КПК України, а відтак вказаний доказ є недопустимий.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, колегія суддів вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи , яка зазнала нападу та поєднаний з проникненням у житло, що передбачено ч.3 ст.187 КК України.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`янінні та у відношенні особи похилого віку.

В той же час, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, оскільки він дійсно під час судового засідання щиро розкаявся у вчиненому, із самого початку давав визнавальні покази, приймав участь в слідчому експерименті та детально розповідав про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, є сиротою, у потерпілих відсутні до нього претензії матеріального та морального характеру

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 187 КК України.

По справі наявні процесуальні витрати на проведення судово-трасологічної експертизи, які становлять 742 грн.20 коп. та підлягають до стягнення із обвинуваченого.

Прокурором в інтересах держави заявлено цивільний позов про стягнення із обвинуваченого витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілих у Ніжинській центральній районній лікарні, розмір яких становить 5274 грн.28 коп., який підтверджується відповідними довідками, визнаний обвинуваченим, а відтак підлягає до задоволення.

Питання щодо речових доказів має бути вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, окрім житла.

Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередніми тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - з 03 листопада 2017 року.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 102 грн., що знаходиться на зберіганні уповноваженого банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ філії «Чернігівське регіональне управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - конфіскувати в доход держави, коробок із сірниками, сліди структури матеріалу, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити, одяг ОСОБА_6 : спортивну олімпійку червоно-чорного кольору з білими вставками, сверт сіро-коричневого кольору з рисками та написом на грудній частині, пару чоловічого взуття сіро-коричневого кольору, 42 розміру, сірі штани, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в розмірі 742 грн.20 коп.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 5273 грн.28 коп., затрачених Ніжинською районною лікарнею на лікування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору, потерпілим направити по пошті.

Головуючий суддя:

Судді: