справа № 492/264/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
04 квітня 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:
22 січня 2018 року, приблизно о 15 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, на належній йому підводі з конем, під`їхав до території Товариства з обмеженою відповідальністю «Арцизький дослідно-експериментальний ливарно-металевий завод», розташованого по вул.Ливарників, буд. № 1 м.Арциз Одеської області, та шляхом вільного доступу пройшов на територію зазначеного підприємства, звідки таємно викрав металевий лист, вагою 65 кг, вартістю 422,50 грн., металевий лист, вагою 70 кг, вартістю 455,00 грн., які належать на праві власності потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 877,50 грн., чим завдав останньому майнову шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення.

26 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний ОСОБА_5 , а саме у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що угода про примирення укладена добровільно, підозрюваний повністю відшкодував завдану шкоду; цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просив суд укладену угоду між ним та підозрюваним про примирення затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши прокурора, потерпілого та підозрюваного, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода про примирення укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_4 ; умови угоди не суперечать вимогам КПК України; наявні фактичні підстави для визнання винуватості; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачене покарання, у тому числі у вигляді штрафу.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим міри та виду покарання. Характер взятих підозрюваним ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судову товарознавчу експертизу у наявному кримінальному провадженні у розмірі 1430,00 грн.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 369-371, 373, 374, 394, 468, 469, 473-476 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 26 лютого 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 лютого 2018 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підозрюваному, потерпілого та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1