справа №619/1260/18
провадження №1-кс/619/364/18
Ухвала
06 квітня 2018 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора та слідчого, що полягає у недотриманні розумних строків досудового розслідування,
Перевіривши скаргу слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження по даній скарзі, виходячи з наступного.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Повноваження слідчого судді викладені в Главі 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених у вищевказаній главі кримінального процесуального закону, виходить за межі повноважень слідчого судді.
У відповідності до ч.2 ст.308 КПК України, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу, на недотримання розумних стоків під час досудового розслідування, протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено в задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Зазначені у п.1 ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому чітко вказано, що крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскарженим нездійснення лише тих, інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою на нездійснення слідчим чи прокурором процесуальних дій, у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слід виходити із наявності зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого він зобов`язаний їх вчинити, порушення якого законодавець пов`язує з можливістю певної особи звернутися до слідчого судді зі скаргою.
За приписами ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року, «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З поданої до суду скарги вбачається, що предметом оскарження є бездіяльність керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області та слідчого відділу Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області щодо недотримання розумних строків під час досудового розслідування, нездійснення належної організації проведення досудового розслідування у розумні строки та непред`явлення підозри.
Таким чином, заявником оскаржується бездіяльність слідчого та прокурора, яка не входить в перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, визначений у ст.303КПК України.
Відомостей про прийняте прокурором рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, яке б могло стати предметом оскарження до слідчого судді в разі його прийняття відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК Україна, суду не надано, також не зазначено, яка інша процесуальна дія, яку зобов`язаний вчинити слідчий або прокурор у визначений цим Кодексом строк, не була вчинена та ким саме.
Відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України,слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Згідно з узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, є такою, що відповідає чинному законодавству практика, про те, що слідчі судді не розглядають по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК України не передбачено. Зокрема, це стосується того, що зазначена норма не передбачає оскарження «абстрактної» бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування». Враховуючи вимоги ст. 304 КПК України, ВССУ орієнтував слідчих суддів на те, що в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження.
З цих підстав, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження по даній скарзі.
Частиною 5 ст. 304 КПК України передбачено, що копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя
постановив:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора та слідчого, що полягає у недотриманні розумних строків досудового розслідування - відмовити.
Копію ухвали направитиОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1