Справа № 743/734/17
Провадження №1-кп/743/56/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження в ЄРДР № 0000225 від 14.05.2017 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,
ВСТАНОВИВ:

14.05.2017 року ОСОБА_5 , приблизно о 21 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи свої дії, схопив потерпілу лівою рукою за її праву руку та, тримаючи у своїй правій руці вила, приставивши ці вила до обличчя потерпілої, словесно погрожував останній вбивством. В результаті дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 дані погрози сприйняла як реальну та дійсну погрозу позбавлення її життя і побоювалася їх здійснення.
Своїми умисними діями, які виразились в погрозі вбивством ОСОБА_4 , за наявності реальності підстав для потерпілої побоюватись здійснення цієї погрози, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення фактично визнав частково. Суду показав, що між ним та ОСОБА_4 деякий час існували певні відносини, вони проживали разом з нею в її квартирі. Будинок під АДРЕСА_3 , це його фактичне місце проживання, де він іноді залишався ночувати. Офіційно він не працює, але заробляє собі на життя допомагаючи людям по господарству. 14 травня 2017 року він прийшов після роботи у свій будинок, хотів відпочити. Ввечері почув, що у двері будинку стукає ОСОБА_4 і змушений був відкрити, оскільки вона повибивала би скло у вікнах, як вже робила це раніше. ОСОБА_4 зайшла у веранду будинку і запропонувала йому піти до неї вечеряти. Він відповів, що не хоче їсти, а хоче відпочити, але ОСОБА_4 почала на нього сваритися, а потім «лізла з кулаками», роздряпала йому обличчя. На його прохання піти з будинку та залишити його в спокої ОСОБА_4 не реагувала, кричала та не виходила. Він її намагався виштовхнути. Так як це не допомогло, то взяв вили, які стояли у веранді та наставив на ОСОБА_4 , сказавши, щоб вона йшла, а то він її заколе. Вбивати її вилами не збирався, лише мав бажання вигнати її зі свого будинку, тому що в інший спосіб в нього не виходило. Він шкодує, що все так сталося, намагався просити в потерпілої пробачення, але остання вимагає на неї працювати і при цьому не обіцяє відмовитися від обвинувачення. Потерпіла постійно йому телефонує до цього часу, він має в телефоні 30-40 пропущених дзвінків в день від неї, але він намагається уникати спілкування. Нещодавно він проходив повз будинок потерпілої. Вона його побачила та покликала до себе, але розмова перетворилася на сварку. Він не «чіпає» потерпілу, хоче щоб вона залишила його в спокої.
Потерпіла в судовому засіданні показала, що деякий час вона проживала із обвинуваченим у її квартирі без реєстрації шлюбу. Вона зареєструвала його місце проживання в своїй квартирі та уклала з ним письмову угоду про надання ним їй послуг. Відносини були добрі за умови, що обвинувачений не вживав алкогольні напої. Вона не має наміру терпіти та пробачати насилля чоловіка відносно жінки, тому коли ОСОБА_5 вперше «підняв не неї руку», вона звернулася до поліції. ОСОБА_5 притягнули до адміністративної відповідальності, на нього було накладено стягнення у вигляді громадських робіт, які він повинен був відпрацювати при сільській раді. Вона категорично не згодна з таким рішенням суду, оскільки шкода була завдана їй, а не сільській раді. Тому вимагала від ОСОБА_5 , щоб він саме «на неї» відпрацював 40 годин. 14.05.2017 року, не дочекавшись ОСОБА_5 у себе вдома на вечерю, вона пішла до будинку його фактичного місця проживання, щоб з`ясувати причини його відсутності. ОСОБА_5 був вдома, їй здалося, що він був напідпитку. На її пропозицію піти до неї додому, оскільки приготована вечеря, з незрозумілих для неї причин, ОСОБА_5 відмовився. Вона намагалася його вмовити, проявляла турботу відносно нього, пропонувала наполегливо йти з нею, але ОСОБА_5 не реагував на прохання та просив піти з будинку. На її думку, обвинувачений повинен був пояснити свою поведінку, а не виганяти її зі свого дому, проявляючи таким чином невдячність. Під час цієї розмови, ОСОБА_5 схопив її за руки та намагався виштовхати з будинку. Від якогось поштовху вона впала, а він став притискати її до підлоги., придавлюючи також і її обличчя. ОСОБА_5 був розлючений, схопив вила та наставив їй у обличчя. При цьому він казав, що заколе її вилами. Вона дуже перелякалася, голосно кричала та кликала на допомогу. Потім, коли їй вдалося вирватися з його рук, вона вибігла на вулицю, де зустріла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким повідомила про те, що сталося. Від цієї події на руках та обличчях в неї були синці та садна. Вважає, що ОСОБА_5 заслуговує на реальну міру покарання, так як він буде продовжувати вчиняти насильницькі дії відносно неї, але врешті покладається на розсуд суду. При цьому потерпіла пояснила, що їй потрібна чоловіча допомога по господарству, тому вона до цього часу звертається до ОСОБА_5 і вимагає цієї допомоги від нього. Крім того їх пов`язують також інтимні стосунки, які обох влаштовують. Дійсно, нещодавно вона була біля свого будинку, коли побачила ОСОБА_5 , що проходив повз. Вона покликала його, щоб з`ясувати чому він не відповідає на дзвінки, а також чому він відсутній коли потрібна його допомога, наприклад, наколоти дров. Розмова переросла у сварку, під час якої ОСОБА_5 знову почав їй погрожувати, про що вона звернулась до поліції з відповідною заявою.
Крім показів обвинуваченого, в яких він фактично підтвердив обставини вчинення відносно потерпілої погрози вбивством, та показів потерпілої, вина ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_5 він знає давно як односельця. Обвинувачений є спокійною та працьовитою людиною, але іноді зловживає алкогольними напоями. При цьому, ОСОБА_4 свідку відома як конфліктна особа, що також проживає у с. Нові Яриловичі. З того часу, як у ОСОБА_5 виникли стосунки з ОСОБА_4 , остання приходила до нього у будинок і часто йому влаштовувала сварки, як правило, коли ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 14 травня 2017 року, коли ввечері він знаходився у своєму гаражі, неподалік від будинку ОСОБА_5 , то почув жіночій крик. Оскільки жінка кричала дуже голосно, то вирішив піти подивитися, що відбувається та в разі потреби надати допомогу. Він відразу зрозумів, що галас лунає з будинку ОСОБА_5 . Не доходячи до будинку обвинуваченого, він побачив, що йому на зустріч йде ОСОБА_4 , вона була схвильована, сказала, що ОСОБА_5 наставляв на неї вила та погрожував вбити. Також він побачив, що у ОСОБА_4 була трохи розбита губа. ОСОБА_5 в цей вечір він не бачив, оскільки останній на вулицю не виходив, а до його будинку свідок не заходив.
Допитана судом як свідок ОСОБА_6 показала, що її будинок розташований навпроти будинку ОСОБА_5 . Відтоді, як у нього виникли стосунки з ОСОБА_4 , то в його будинку часто відбувалися голосні сварки та билися шибки вікон. Вона навіть робила декілька разів зауваження ОСОБА_4 , щоб та не приходила до ОСОБА_5 з`ясовувати стосунки, а робила це в іншому місці. В травні, точної дати не пам`ятає, ввечері вона знаходилася на своєму подвір`ї, коли почула голосну лайку з будинку ОСОБА_5 і зрозуміла, що знову прийшла ОСОБА_4 . Вона вирішила піти і зробити зауваження та попросити, щоб ОСОБА_4 йшла з будинку ОСОБА_5 , так як ці сварки порушували спокій усіх навколо. Вона ще не дійшла до будинку обвинуваченого, коли крики припинилися і їй назустріч вийшла ОСОБА_4 . Вона останній зробила зауваження. Що відбувалося між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їй невідомо.
З переглянутого судом відеозапису слідчого експерименту, який проводився з участю обвинуваченого ОСОБА_5 видно, що обвинувачений розказав та показав на місці яким чином він погрожував ОСОБА_4 заколоти її вилами, оскільки та не бажала залишати його будинок.
Згідно висновку судово медичної експертизи № 391 від 15 травня 2017 року у гр-ки ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді: синців та забиття м`яких тканин обличчя, обох верхніх та правої нижньої кінцівок, саден лівої верхньої та правої нижньої кінцівок, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками ( кулаками рук, ногами), по давності утворення можуть відповідати даті 14.05.2017 року, як на це вказує потерпіла і як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вона могла піддаватися впливу не менше 6 (шести) травмуючих дій. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_4 , міг утворитись в короткий проміжок часу. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, виключається.
Таким чином, наведені вище докази свідчать про наявність ввечері 14.05.2017 року конфлікту між потерпілою та обвинуваченим у будинку останнього.
Виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що між потерпілою та обвинуваченим відбувався конфлікт, під час якого потерпіла отримала ряд легких тілесних ушкоджень, враховуючи конкретну обстановку, при якій проходили події, а саме, те що потерпіла з обвинуваченим під час конфлікту перебували на одинці в веранді будинку обвинуваченого, а також беручи до уваги спосіб вираження ОСОБА_5 погроз вбивством із застосуванням вил та піднесенням їх до обличчя потерпілої, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого давали реальні підстави потерпілій побоюватися здійснення цих погроз.
При цьому, при встановленні вини обвинуваченого не має значення чи мав він намір здійснити свою погрозу в дійсності або ні. Крім того, мотиви вчинення цього злочину на його кваліфікацію не впливають. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 129 КК України вважається закінченим з моменту, коли погрозу було доведено до відома потерпілого.
Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в погрозі потерпілій ОСОБА_4 вбивством, при наявності в неї реальних підстав побоюватись здійснення цієї погрози, повністю знайшла своє підтвердження на підставі доказів, що досліджені судом та визнані належними та допустимими.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При визначенні ступеню суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, крім класифікації злочинів, визначеної у ст. 12 КК України, також судом враховуються конкретні обставини справи, умови, які сприяли вчиненню даного кримінального правопорушення, а також стосунки між ним та потерпілою як до, так і після кримінального правопорушення.
Як зазначено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті ( наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.
Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є наслідком неправильної поведінки потерпілої, яка 14.05.2017 року прийшла до будинку фактичного проживання обвинуваченого, влаштувала сварку та не реагувала на прохання обвинуваченого залишити його будинок, що в решті викликало обурення ОСОБА_5 , під час якого він вчинив погрозу вбивством.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 неодноразово наголошував на тому, що він жалкує та кається в тому, що сталося. Тому, судом враховується психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, незважаючи на його заяву про часткове визнання вини.
Суд, при призначенні покарання враховує поведінку обвинуваченого і після вчинення кримінального правопорушення. Зокрема те, що він намагався вибачитися перед потерпілою, а в подальшому задля запобігання будь яких конфліктів, уникає спілкування з нею, незважаючи на спроби потерпілої налагодити контакт.
Таким чином, в якості обставин, що пом`якшують покарання судом визнаються вчинення кримінального правопорушення внаслідок неправильної поведінки потерпілої, фактичне каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, але притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, не одружений, офіційно не працює.
Судом враховуються також висновки досудової доповіді органу пробації, якими підтверджено можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.
З врахуванням вищенаведених обставин, визначаючи вид та міру покарання, суд приходить до висновку, що з метою перевиховання ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання найменш суворе та ближче до найнижчої межі санкції ч.1 ст. 129 КК України у виді одного місяця арешту.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Керуючись ст.ст. 373-376 К П К України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, після набрання вироком чинності.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1