В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року 284/508/16-к
Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Народичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2016 року за №0000092 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого 16 лютого 2016 року Богунським районним судом м.Житомира за частиною 3 статті 407, статтями 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в 1 рік і три місяці, судимість не знята та не погашена,

за частиною 1 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 червня 2016 року близько 23 години ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до колісного транспортного засобу марки «Alpha», який знаходився поряд з домогосподарством АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_6 , та, штовхаючи руками, відкотив зазначений транспортний засіб на незначну відстань від домогосподарства, після чого запустив двигун й здійснив поїздку в село Мала Чернігівка Овруцького району Житомирської області. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно заволодів транспортним засобом марки «ALPHA», належним ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 6 724 грн.

Обвинувачений свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив встановлені судом обставини. Показав, що дійсно 19 червня 2016 року близько 23 години, проходячи по вулиці Михайлівській в селі Латаші Народицького району Житомирської області він помітив колісний транспортний засіб марки «Alpha», яким вирішив незаконно заволодіти, щоб дістатися додому. Відкотивши мопед від домогосподарства, він запустив двигун та поїхав в село Мала Чернігівка Овруцького району Житомирської області.

Обставини справи обвинуваченим не оспорюються, він правильно розуміє їх зміст, у суду не має сумнівів у добровільності його позиції, а тому, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Обвинуваченому роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку.

Крім визнання своєї вини, винність обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що вранці 20 червня 2016 року він виявив, що його власний мопед марки «Alpha», якого він залишив на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , зник. Після цього він звернувся до працівників поліції, від яких згодом дізнався, що мопед виявлено за місцем проживання Рогівського.

Також вина обвинуваченого підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 21 червня 2016 року, з якого вбачається, що за місцем проживання Рогівського в селі Мала Чернігівка Овруцького району Житомирської області виявлено та вилучено мопед марки «Alpha», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 24 червня 2016 року складає 6724 гривні.

Згідно висновку експерта №5/311 від 24 червня 2016 року робочий об`єм поршневого двигуна наданого на дослідження колісного транспортного засобу марки «Alpha» становить 68,43 кубічних сантиметра.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23 серпня 2016 року за участю Рогівського вбачається, що останній розповів та показав на місці, де та як саме він заволодів транспортним засобом, належним ОСОБА_8 .

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину обвинуваченого доведеною і кваліфікує його дії за частиною 1 статті 289, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за умисний злочин, судимість не погашена, після засудження належних висновків для себе не зробив і скоїв умисний злочин під час іспитового строку, чим порушив одну із умов звільнення від відбування покарання, а тому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і обирає покарання в межах санкції частини 1 статті 289 КК України, у виді позбавлення волі.

16 лютого 2016 року ОСОБА_7 був засуджений Богунським районним судом м.Житомира за частиною 3 статті 407, статтями 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в 1 рік і три місяці.

На підставі викладеного, покарання обвинуваченому призначається судом з врахуванням вимог частини 1 статті 71 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від покарання, оскільки він має статус учасника бойових дій.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 85 КК України визначено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до частини 2 статті 86 КК України Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII (надалі - Закон).

Частиною 1 статті 13 Закону визначено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 10 Закону питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Пунктом "д" статті 1 Закону визначено, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 травня 2015 року Міністерством оборони України вбачається, що ОСОБА_5 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Судом не встановлено обмежень, передбачених статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статтею 9 Закону, щодо застосування відносно обвинуваченого амністії.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості 19 червня 2016 року, тобто, до набрання чинності Законом, суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону, а тому, він підлягає звільненню від відбування покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме, що в разі вчинення ним умисного злочину протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована незалежно від зняття чи погашення судимості.

Керуючись статтями 85, 86 КК України, статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пунктом «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В силу частини 1 статті 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 16 лютого 2016 року по кримінальному провадженню щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України, та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.

Речовий доказ мопед марки «Alpha», переданий на зберігання ОСОБА_6 - залишити у його володінні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 703 гривні 68 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: