Справа №359/5352/17
Провадження №1-кп/359/405/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представника потерпілого ТОВ «Окко-Рітейл» - ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, розлученого, батька двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , раніше судимого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 та ст. 71 КК України, до двох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого за ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.06.2016 року умовно-достроково на невідбуту частину призначеного покарання 11 місяців 12 днів, -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, останній раз Бориспільським міськрайонним судом Київської області 14.07.2015 року за вчинення злочину проти власності до позбавлення волі строком на два роки три місяці, та умовно-достроково звільненим на невідбуту частину покарання 11 місяців 12 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий умисний злочин проти власності.
04.05.2017 року, близько 07 год. 48 хв., ОСОБА_7 , зайшов до приміщення ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» (АЗС), що розташована в м. Бориспіль вул. С.Бендери 1, де проходячи повз полиці з товаром у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно та з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в торгівельному залі ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», що розташований в м. Бориспіль вул. С.Бендери 1, діючи повторно, викрав з вітрини три універсальні мобільні батарей ATS 2000 mAh, які поклав до кишені штанів, не розрахувався за них та виніс їх з території ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ».
Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд чим спричинив ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальну шкоду на суму 1155 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_7 надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки представника потерпілого і прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, окрім допиту обвинуваченого (допиту представника потерпілого, інших свідків, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались, дослідження інших доказів сторони обвинувачення (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, місця та часу скоєння злочину, обсягу та вартості викраденого майна).
В судовому засіданні, ОСОБА_7 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України на майбутнє. Подав письмову заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію» у 2016 році, зважаючи на наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Під час допиту повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, та зазначив, що 04.05.2017 року, на території магазину АЗС «Окко», він побачив три акумуляторні батареї, які заходів викрасти, що він і зробив, поклавши їх до кишені своїх штанів. При цьому він розумів значення своїх дій, те, що вчиняє кримінальне правопорушення, будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання за вчинення злочину проти власності. Викрадені акумулятори він подав за 600 грн. 00 коп. В подальшому, через три тижні він був затриманий працівниками поліції. Після цього, під час досудового слідства він погасив всю заборгованість по викраденому майну, у зв`язку з чим претензій до нього з боку товариства не має. Просив застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні представник потерпілого підтвердив про відшкодування ОСОБА_7 завданих матеріальних збитків в повному обсязі, та не заперечував щодо застосування до нього амністії.
Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки застосування амністії щодо обвинуваченого, після чого останній погодився та наполягав на її застосуванні. Щодо застосування амністії прокурор також не заперечувала.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення прокурором та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено. З цього приводу суд звертає увагу лише на невідповідність даних обвинуваченого в частині притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та бере до уваги відомості викладені у вимозі а судимість останнього.
З урахуванням наведеного та показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік.
Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, тому вчинений обвинуваченим злочин, згідно ст. 12 КК України, є середньої тяжкості.
Суд враховує, що обтяжуючих відповідальність обставин, визначених ст. 66 КК України, органами досудового слідства та судом не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_7 обставин, суд, відповідно до ст. 67 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного.
ОСОБА_7 притягається до кримінальної відповідальності не вперше, за місцем проживання характеризується негативно.
Вчинив кримінальне правопорушення до завершення терміну умовно-дострокового звільнення від призначеного судом покарання, який становив 11 місяців 12 днів.
З цього приводу суд вважає за доцільне застосувати до нього при визначенні остаточного покарання положення ст. 71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2015 року, і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком один рік та шість місяців.
Підстав для застосування положень ст. 75 КК України судом не встановлено.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, його матеріальне становище, відношення останнього до скоєного, його сімейний стан тощо.
В ході розгляду кримінального провадження обвинувачений заявив про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» з підстав наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей віком до 18 років.
З цього приводу, суд приходить до висновку про можливість та необхідність застосування амністії до ОСОБА_7 , оскільки судом встановлені наявність підстав для її застосування.
Батьківство ОСОБА_7 підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які долучені ним до заяви та надані прокурором при дослідженні інших доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Підстава для застосування Закону, передбачена п. в) ч.1 ст. 1 указаного Закону від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року, ст. 86 КК України, положеннями Закону України «Про застосування амністії», тощо.
Перешкод для застосування положень про амністію щодо ОСОБА_7 судом не встановлено. Так, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, який ним вчинено під час дії строку умовно-дострокового звільнення за вчинений попередній злочин, є середньої тяжкості, і обвинувачений подав письмову заяву про застосування до нього амністії, яку підтримав в судовому засіданні.
Таким чином, на підстав ст. 86 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного йому покарання.
Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні не виявлені, про них не зазначив і прокурор.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено під час судового розгляду також.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, ОСОБА_7 визначити покарання шляхом частково складання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2015 року, та остаточно визначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Застосувати положення п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, та звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1