У Х В А Л А
11 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_7
провівши судове засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/331/81/2018 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,-
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити термін дії обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші прокурори підтримали думку свого колеги.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 поклались у вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу на суд.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним продовжити обраний раніше запобіжний захід з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочині, вчинив злочин у період випробувального строку. Крім того ,обвинувачується у вчиненні інших корислих злочинів на території м. Запоріжжя, досудове розслідування по яких не закінчено. Зазначені факти переконливо свідчать про можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_7 злочинної діяльності.
Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_7 прибув до м. Запоріжжя із м. Сєвєродонецьк Луганської області на тимчасове проживання, при цьому не мав ніякого житла, яке можливо було б вважати його місцем перебування, у м. Запоріжжі, на момент затримання не працював, власного доходу не мав, вчинював корисливі злочини з метою отримання грошових коштів, тому суд приходить до висновку про те, що обвинувачений може ухилитися від суду та переїхати до свого постійного місця проживання, яке перебуває на тимчасово окупованій території України, що є обгрунтованим ризиком у розумінні ст. 177 КПК України
За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду даного провадження на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331 КПК,-
Продовжити у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя на два місяці терміном дії до 11 березня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1