АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2075/17 Справа № 201/2433/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000050 за апеляційною скаргою прокурора який брав участь розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту , не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_9

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 1 рік, покладено обов`язки відповідно до п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 2 180 гривень та моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень, на загальну суму 7 180 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 19 500 гривень та моральну шкоду в розмірі 3 000 гривень, на загальну суму 22 500 гривень.

Справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КК України.
Згідно вироку, ОСОБА_7 01 січня 2017 року приблизно о 04 годині 00 хвилин знаходячись біля ТЦ «Материк» за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, 5 разом із невстановленими особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, умисно, діючи спільно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, та в очевидному ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинили хуліганські дії, застосувавши відносно потерпілого ОСОБА_11 насильство, яке виразилось в безпідставному нанесенні ОСОБА_7 удару правою ногою в голову, в область щелепи ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю, чим останньому було спричинено ушкодження у вигляді після травматичного періондотиту, злам коронки 1-го зубу на верхній щелепі праворуч на 1/2 синця та саднин обличчя, що за характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також завдали фізичного болю. Також, невстановлені слідством особи діючи спільно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, та в очевидному ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилася у застосуванні фізичного насильства, умисно штовхнули потерпілого ОСОБА_10 , внаслідок чого останній втратив рівновагу і впав на поверхню землі. Після цього невстановлені слідством особи з хуліганських спонукань, умисно нанесли ОСОБА_10 декілька ударів ногами в ділянку тулуба та спини, чим спричинили ОСОБА_10 фізичний біль.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок, за яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до п.2,3 ст. 76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає що відповідно до п.3 ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінальні покарання», суд зобов`язаний врахувати, в першу чергу, ступінь тяжке вчиненого злочину, дані про особу винного, пом`якшуючі та обтяжу, обставини. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покаран необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку прокурора суду першої інстанції, хоча й врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, мотивувальній частині вироку та при призначенні покарання не врахував обтяжуючу обставину.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати вирок в частині призначення покарання, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили залишити вирок без змін, думку потерпілих, які просили залишити вирок без змін, вважали покарання достатнім для виправлення обвинуваченого перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє вирок в межах апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються та провадження розглядалося відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, апеляційний суд не перевіряє вирок в даній частині.

Колегія суддів вислухавши думку учасників провадження, а також потерпілих, які вважали, що суд, при наявності щирого каяття обвинуваченого, призначив необхідне та достатнє покарання та просили не призначати відносно обвинуваченого більш суворе покарання, перевіривши наявність підстав для застосування судом при призначенні покарання вимог ст. 75 КК України, що не оспорюється прокурором, прийшла до висновку про необґрунтованість вимог прокурора щодо збільшення строку покарання до 2 років, оскільки обвинувачений раніш не притягався до відповідальності, навчається у вищому навчальному закладі та сприймає призначене покарання як необхідне з огляду на скоєннє, що має бути важливим у процесі виправлення обвинуваченого.

Колегія суддів вважає можливим не визнавати обтяжуючою обставиною - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не обумовила його вчинення, не сприяла цьому,оскільки потерпілі при апеляційному розгляді зазначали про збіг обставин, які на їх думку не правильно були сприйняті усіма учасниками подій.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.»

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, утому числі й потерпілого. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди, на що зазначали потерпілі при апеляційному розгляді та прохали не обирати стосовно обвинуваченого більш суворого покарання, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів , -

Постановила:

Апеляційну скаргу прокурора який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , за ч.2 ст. 296 КК України залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Судді апеляційного суду:
----------------------- ----------------------- ----------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4