АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1284/17 Справа № 216/512/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт, - ПП «Оріон» ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 26.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст. 191 КК України, а саме банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «ПУМБ» (МФО 33448451), що належить ПП «Оріон» (ідентифікаційний код юридичної особи №13448452).

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя зазначив, що слідчий в поданому клопотанні не зазначив належних підстав для задоволення поданого клопотання, зокрема слідчому судді не надано доказів на підтвердження подання цивільного позову в рамках кримінального провадження стороною обвинувачення. Крім цього арешт рахунків, які перебувають у власності ПП «Оріон», може спричинити блокування роботи підприємства, що не відповідає меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться в клопотанні слідчого поданому в кримінальному провадженні № 0000606 від 26.08.2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ПУМБ» (МФО 33448451), що належить ПП «Оріон» (ідентифікаційний код юридичної особи №13448452).

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор посилається на те, що слідчий суддя безпідставно не наклав арешт на дане майно. В ході досудового розслідування проведено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу, згідно висновку якої № 2288/2299-17 від 08.09.2017 встановлено зайве фінансування будівельних робіт по об`єкту «Капітальний ремонт автомобільної дороги по вул. Фрунзе від вул. Калініна до вул. Красіна м. Апостолове Дніпропетровської області» на загальну суму 525 185,56 грн. Таким чином, директор ПП «ОРІОН» ОСОБА_9 , незаконно заволодів бюджетними коштами на загальну суму 525 185,56 грн., що складає 862 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які безготівково перераховані на рахунки підприємства. Одночасно з цим встановлена наявність розрахункових рахунків ПП «Оріон», а саме № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ПУМБ» (МФО 33448451) та № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», які використані для отримання бюджетних коштів та розрахунків з контрагентами. Таким чином, на думку апелянта, грошові кошти, які знаходяться на рахунках ПП «Оріон», підпадають одразу під дві вимоги, передбачені ст.. 170 КПК України, а саме підлягають спеціальній конфіскації та можуть бути використані для забезпечення цивільного позову. Окрім цього, необхідність арешту зазначених рахунків зумовлена тим, що ОСОБА_9 на теперішній час є директором підприємства, тобто має повний доступ до коштів, розміщених на рахунках підприємства та може здійснити їх відчуження.

Висновок суду про відмову у накладенні арешту є помилковим, оскільки вказані розрахункові рахунки підлягають арешту для забезпечення цивільного позову, в свою чергу норми кримінального процесуального законодавства передбачають подання позову потерпілим до початку судового розгляду по суті, тобто відмовляючи у задоволенні клопотання судом порушено законні інтереси потерпілого, в даному випадку держави, в частині отримання відшкодування завданої злочином шкоди, що у свою чергу не відповідає загальним засадам та завданням кримінального процесуального кодексу.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ПП «Оріон» - ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи з урахуванням положень ст. 132 КПК України питання про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з якими слідчий порушує питання про арешт майна, колегія суддів вважає, що цей факт знайшов своє підтвердження наданими до суду апеляційної інстанції матеріалами, крім того 25.09.2017 року директору ПП «Оріон» ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.5 ст. 191 КК України.

За викладених обставин в колегії суддів відсутні підстави для висновку про відсутність у даному кримінальному провадженні підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, достатньо обґрунтованої для вжиття за клопотанням слідчого заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не було в повному обсязі доведено наявності підстав для арешту вищезазначеного банківського рахунку та необхідності у такому арешті, а також відповідності цього майна критеріям ст. 170 КПК України, оскільки в даному конкретному випадку арешт рахунків, які перебувають у власності ПП «Оріон», може спричинити блокування роботи підприємства, що не відповідає меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про які йдеться в клопотанні слідчого, поданому в кримінальному провадженні № 0000606 від 26.08.2016 року.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, цілком обґрунтовано дійшов висновку про відмову в його задоволенні, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року про відмову в арешті майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4