Єдиний унікальний номер 229/2469/16-к
Номер провадження 11-кп/775/787/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м.Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 20 червня 2017 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 червня 2017 року до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пиковець, Казатинського району Віницької області, українки, громадянки України, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом. Вирішено долю речових доказів.

Згідно ухвали суду обвинувачена, 31 березня 2016 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих через сварку неприязних відносин з чоловіком ОСОБА_8 , взяла з підлоги сокиру, підійшла до дивану в житловій кімнаті, на якому він знаходився та нанесла йому чотири удари сокирою в область голови та шиї, від яких він помер.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини справи, просить ухвалу суду змінити та застосувати до його матері ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом, оскільки саме такі рекомендації містяться в судово-психіатричній експертизі, висновки якої не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні своєї скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволенні, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Згідно до вимог ч.5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов*язане з посяганням на життя інших осіб.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру судом враховано, що обвинувачена вчинила суспільно небезпечне діяння, пов`язане з заподіянням смерті іншій особі, під час вчинення якого, не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим потребує застосування примусового лікування.

Незважаючи на рекомендації експертів про застосування до ОСОБА_7 примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом, суд дійшов до правильного висновку про застосування до обвинуваченої примусових заходів медичного характеру саме у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, оскільки вчинене нею діяння пов`язане з заподіянням смерті іншій особі, а його характер становить особливу небезпеку для суспільства.

Крім того, згідно висновку судово медичної експертизи пошкодження потерпілому були спричинені сокирою з великою силою, що свідчить про великий ступінь агресії обвинуваченої під час перебування у тимчасово - хворобливому стані.

Доводи потерпілого про можливість застосування до обвинуваченої примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не є слушними, оскільки такий вид примусового лікування не виключає можливість вчинення нею нового суспільно небезпечного діяння.

Автор апеляції вказує, що ОСОБА_7 пройшла курс лікування та на даний час не становить небезпеки для суспільства, але жодні дані з цього приводу в матеріалах провадження відсутні.

Також, слід зазначити, що порядок зміни виду примусового заходу медичного характеру, визначений ст. 95 КК України та передбачає звернення до суду представника психіатричного закладу з заявою про зміну або припинення застосованих заходів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги ст. 94 КК України та застосував до ОСОБА_10 необхідний вид примусового заходу медичного характеру, тому підстав для скасування судового рішення не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, а ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 20 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді