Номер провадження: 11-кп/785/1224/17
Номер справи місцевого суду: 500/8628/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2017 року, якою ОСОБА_7 , направлено для відбування призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 року покарання,-

встановив
Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 року ОСОБА_7 , засуджено за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75,76 ч.1 п.3,4 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2017 року, засудженого ОСОБА_7 , направлено для відбування призначеного вироком покарання у виді чотирьох років 6 місяців позбавлення волі.

Приймаючи рішення про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття призначеного покарання, суддя місцевого суду послався на те, що будучи ознайомленим з покладеними на нього вироком районного суду обов`язками, визначеними ст.76 КК України,останній незважаючи на застосовані до нього застереження, не виконував ці обов`язки, а саме не з`являвся за викликами до Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для реєстрації.
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на вищевказану ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав на свою незгоду з прийнятим районним судом рішенням та послався на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки під час розгляду подання районний суд не забезпечив участь захисника.

Крім того засуджений зазначив, що районним судом не в повній мірі враховані його пояснення щодо поважності причин неявки останнього до Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Просить апеляційний суд переглянути ухвалу районного суду відносно нього.

Уточнивши в апеляційному суді доводи апеляційної скарги, засуджений просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд подання.

В запереченнях на апеляційну скаргу, поданими до апеляційного суду старшим інспектором Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_9 , останній зазначив, що вважає рішення районного суду законним та обґрунтованим, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а увалу суду залишити без зміни.
Заслухавши суддю - доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши та дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України,суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду ухвали районного суду, постановленою за результатами розгляду подання органу з питань пробації, апеляційний суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість прийнятого районним судом рішення.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 був засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 року, за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі ст.ст. 75,76 ч.1 п.3,4 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки.
Також на засудженого ОСОБА_7 були покладені обов`язки передбачені п.п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В порядку виконання вироку засуджений ОСОБА_7 , 08.02.2016 року, був поставлений на облік у Ізмаїльському відділі з питань пробації / КВІ/.

Засудженому ОСОБА_7 , 05.12.2016 року були повторно роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також встановлені дні явки на реєстрацію, з якими ОСОБА_7 був ознайомлений під підпис.

Крім того, додатково, 17.01.2017 року, 06.02.2017 року, 20.02.2017 року та 06.03.2017 року, засудженому ОСОБА_7 , було роз`яснено порядок відбування покарання згідно вироку.

Після постановлення вироку, та під час відбування покарання з випробуванням, засуджений ОСОБА_7 на реєстрацію 16.12.2016 року, 03.01.2017 року та 16.01.2017 року, до відділу з питань пробації не з`являвся, документів про поважну причину неявки не надав.

В зв`язку з зазначеним, ОСОБА_7 було винесено письмове попередження, проведена профілактична бесіда та вручена письмова пам`ятка.

Однак засуджений ОСОБА_7 продовжував порушувати умови відбування покарання та 20.03.2017 року, 03.04.2017 року, 18.04.2017 року, 03.05.2017 року, 15.05.2017 року та 06.06.2017 року, знову не з`явився на реєстрацію до Ізмаїльського МРВ з питань пробації.

Також засуджений ОСОБА_7 не з`явився до відділу з питань пробації, незважаючи на письмові виклики від 21.03.2017 року, 28.03.2017 року та 25.04.2017 року.

За даними відділу пробації в цей період засуджений ОСОБА_7 в лікарняних закладах або під вартою не перебував.

02.06.2017р. та 06.06.2017 р. інспектором відділу з питань пробації з засудженим ОСОБА_7 проводились телефонні розмови, під час яких він попереджався про порушення умов відбування покарання та необхідності прибути до Ізмаїльського МРВ, однак він цього не зробив.

Також засуджений ОСОБА_7 за місцем вказаного ним місця проживання не знаходився та прийнятими інспектором кримінально-виконавчої інспекції, у відповідності до вимого закону заходами, встановити місце перебування засудженого не надалося можливим, в зв`язку з чим, відділом з питань пробації було внесено подання про передачу матеріалів до суду для розгляду питання про скасування звільнення від відбування засудженим ОСОБА_7 покарання з випробуванням та направлення його для відбуття покарання у місця позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, яка передбачає порядок вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання для розгляду клопотання кримінально-виконавчої інспекції викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, а також повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Так як місце знаходження засудженого ОСОБА_7 було невідоме, а за адресою, яку він надав, як за місце свого мешкання, він не знаходився, то ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2017 року було надано дозвіл на затримання, на підставі якої 15.09.2017 року його було затримано.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні суду першої інстанції знайшло своє підтвердження порушення засудженим ОСОБА_7 умов відбування покарання з випробуванням, які були встановлені йому вироком суду на підставі п. 3,4 ст. 76 К України та порушення останнім вимог ст. 164 КВК України ( в редакції від 23.12.2015 року), який діяв під час виникнення правовідносин і згідно яким засуджені, звільненні від відбування покарання, повинні виконувати покладені на них обов`язки, а в даному випадку з`являтися для реєстрації та повідомляти про зміну місця проживання, але він ці обов`язки порушив, хоча його письмово було попереджено про наслідки такої поведінки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні сам засуджений ОСОБА_7 не заперечував того, що йому було відомо про обов`язку покладені на нього вироком суду та умови їх виконання. При цьому, в судовому засіданні, він визнав, що порушував обов`язки з необхідності явки на реєстрацію до відділу пробації та покинув місце мешкання за адресою яку він вказав, як місце свого мешкання, без дозволу інспектора з відділу пробації та без поважних причин.

Посилання ОСОБА_7 на необхідність виїзду в м. Одесу для пошуків роботи без повідомлення відділу пробації не є такими, що можуть бути прийняті судом до уваги, так як ця причина не відноситься до поважних причин, які передбачені ч. 3 ст. 164 КВК у редакції від 23.12.2015 року, який діяв під час виникнення правовідносин, а саме : хвороба та інші обставини, що фактично унеможливлюють для засудженого можливість прибути за викликом і які документально підтверджені.

Більш того, апеляційний суд не вважає як поважними зазначені ним причини неприбуття для явки до органу пробації, оскільки навіть у разі необхідності виїзду до м. Одеса, останній, відповідно до покладених на нього вироком суду обов`язків, був зобов`язаний повідомити орган пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, що ним зроблено не було.

Також в судовому засіданні апеляційного суду не знайшло свого підтвердження посилання засудженого ОСОБА_7 на порушення районним судом його права на захист.

Положеннями ст.48 КПК України визначена можливість залучення захисника у будь-який момент підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Статтею 49 КПК України визначені підстави та порядок залучення захисника слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням

Частиною першою зазначеної статті, встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засідання під час розгляду клопотання засудженим ОСОБА_7 не заявлялося клопотання про надання йому захисника, а його участь у даному випадку не є обов`язковою, як це передбачено ст. 48, 49 КПК України, а тому слід вважати, що його право на захист в судовому засіданні не було порушено / т. 1 а.с. 270, диск аудіо запису/.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що під час розгляду подання Ізмаїльського міськрайонного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 до місць позбавлення волі для відбування покарання призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 року, районним судом були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та апеляційним судом не встановлено процесуальних порушень, які могли б тягнути за собою безумовне скасування ухвали суду, в зв`язку з чим апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу міськрайонного суду відносно нього залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2017 року, якою ОСОБА_7 , направлено для відбування призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2015 року покарання у виді 4 /чотирьох/ років 6 місяців позбавлення волі- залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили, а засуджений, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_10 .