Провадження № 1-кс/344/3847/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001803 від 08.05.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилався на те, що у провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001803 від 08.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 травня 2017 року, близько 03 год., ОСОБА_5 знаходячись поряд із будівлею нічного клубу «Panorama Plaza», що знаходиться за адресою: вул. Північний бульвар, 2А, в м. Івано-Франківськ. Під час вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_7 вирішив вчинити напад із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння майном останнього.

Реалізовуючи свій неправомірний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_5 діючи умисно, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 та заволодів майном останнього.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимий.

26 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 187 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 187 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду відеозапису та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до санкції ст. 187 ч. 1 КК України, передбачено позбавлення волі від трьох до семи років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років та усвідомлює про неминучість покарання за вчинення зазаначеного злочину;

- п. 3 незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки ОСОБА_5 , відомо місце навчання та роботи свідків у вказаному кримінальному провадженні;

- п. 5 вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має постійного джерела прибутку, підтримує тісні стосунки із особами, які проживають на території м. Івано-Франківська та являються раніше судимими за злочини проти життя та здоров`я особи, злочини проти громадського порядку та моральності, майнові злочини.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки останній після обрання вказаного запобіжного заходу, усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може змінити своє місце проживання та не повідомити про це правоохоронні органи, прокуратуру чи суд.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе, оскільки такий вид запобіжного заходу не виключатиме ризики впливу підозрюваного на свідків в ході спілкування з останніми.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при встановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави то обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене вважаю, що більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою, не буде достатнім для попередження наведених вище ризиків підозрюваним ОСОБА_5 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав викладених в ньому обставини, просили задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт, а у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то визначити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26 вересня 2017 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 187 КК України вручено матері останнього ОСОБА_9 , за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04 жовтня 2017 року до суду надійшов лист старшого слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , з якого вбачається, що 28.12.2017 року о 22-50 год. на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2017 року затримано підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів передбаченого ч.1 ст 296, ч.1 ст.187 КК України.

При цьому доводи захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності вини ОСОБА_5

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 26 лютого 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1