Справа № 161/7128/16-к Провадження №11-кп/773/376/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0001915 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2017 року щодо нього,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луцька, українець, громадянин України, з загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, не маючий утриманців, задовільним станом здоров`я, зареєстрований за місцем проживання та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1)23.01.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.
2)05.10.2009 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.2, 186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2009 та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільненого 02.12.2014 після відбуття покарання.
3)02.06.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
засуджений:

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом призначення покарань за сукупністю злочинів, в строк покарання, шляхом часткового складання покарань, зараховано частково відбуте покарання за попереднім вироком від 2 червня 2016 року Луцького міськрайонного суду Волинської області, та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироку законної сили, залишено без зміни.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 25 травня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме: з 29 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 , 18-тої години 29 квітня 2016 року, в м. Луцьку, перебуваючи на території садиби Кафедерального собору Святої Трійці УПЦ Київського Патріархату, що по вул. Градний Узвіз, з корисливих мотивів, з умислом на незаконне заволодіння майном, шляхом проникнення, всупереч волі та без дозволу святослужителів, через не зачинені двері до ризниці-службового приміщення, де зберігається одяг працівників і предмети та посудини, що застосовуються для ведення служби, що у вівтарній частині АДРЕСА_2 , куди вхід дозволено настоятелем храму лише святослужителям, відкрив ключем, що знаходився в серцевині замка, двері шафи, з якої таємно, викрав чуже майно, а саме: чоловічу шкіряну куртку, вартістю 4166 гривень 67 копійок, з грошовими коштами в кишенях, в сумах 3000 гривень, 100 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29 квітня 2016 року, становили 2 869 гривень, 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29 квітня 2016 року становили 12 590 гривень, чоловічу шкіряну сумку, вартістю 433 гривень 33 копійки, в середині якої знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_9 , трудова книжка на ім`я ОСОБА_9 , військовий квиток на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не становлять, грошовими коштами у сумі 2 100 гривень, чохол до мобільного телефону вартістю 55 гривень, в середині якого знаходився мобільний телефон марки Нокіа С7-00, імеі НОМЕР_1 , вартістю 783 гривень 33 копійок, з вмонтованими сім-карткою мобільного оператора Київстар № НОМЕР_2 , вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 20 гривень; флеш картою об`ємом 4 Гб, вартістю 121 гривня 67 копійок, записник коричневого кольору, спрей для подиху, медична картка на ім`я ОСОБА_9 , три зв`язки ключів із ключами у кількості 14 штук, металева ікона із зображенням Матір Божої, візитниця, журнал Karczma Bida, дві пластикові картки відділення Приватбанку виданих на ім`я ОСОБА_9 , пластикова картка відділення Ощадбанку на ім`я ОСОБА_9 , три пластикові картки відділення Укрсиббанку на ім`я ОСОБА_9 , вісім пластикових дисконтних карток різних магазинів, книжка Співанник Старгород, ксерокопія документів на ім`я ОСОБА_10 , три конверти із документами страхування, які матеріальної цінності не становлять, оптичний диск, вартістю 20 гривень, портмоне, із шкірозамінника, вартістю 70 гривень, в середині якого знаходились посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , талон до посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення священнослужителя на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не становлять, три пластикові картки на пальне Авіас на 5 л, загальною вартістю 300 гривень, іконки зі святими, у кількості 16 штук, які матеріальної цінності не становлять, пластикова дисконтна картка Авіас, яка матеріальної цінності не становить, грошові кошти у сумі 100 гривень, 4 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29 квітня 2016 року становили 100 гривень 72 копійок, а всього майна на загальну суму 26 749 гривень 72 копійок, заподіявши протодиякону-священнослужителю кафедрального собору Святої Трійці -потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в зазначеному розмірі.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, посилається на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі були враховані обставина, що пом`якшують покарання, дані про його особу, в результаті чого покарання, призначене судом, за своїм розміром є несправедливим внаслідок своєї суворості. Просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого вважав безпідставною, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та про наявність підстав для призначення біль м`якого покарання колегія суддів вважає підставними.

Так, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Разом з тим згідно наявних в матеріалах провадження обвинувальних актів, обставинами, що пом`якшують покарання, на думку сторони обвинувачення, є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Однак суд першої інстанції при ухваленні вироку щире каяття, активне сприяння в розкриті злочину, як обставини що пом`якшують покарання, не врахував і жодним чином не мотивував своє рішення з цього приводу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 вину визнав, брав участь у слідчих діях чим активно сприяв в розкритті злочину, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що вказані обставини повинні бути визнані, як обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно, при призначенні покарання ОСОБА_8 за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, повинні бути застосовані положення ст. 69-1 КК України, а призначене покарання не перевищувати дві третини максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України. Тобто суд першої інстанції допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК Країни є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
При призначенні ОСОБА_8 покарання судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих обставин покарання, а також те, що він раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, яке слід зменшити до 4 років позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання обвинуваченому у виді 5 років позбавлення волі.
Крім того при зарахуванні у строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення судом першої інстанції не повністю було дотримано норми ст.72 КК України.
Так, при ухваленні вироку судом першої інстанції було зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого в межах даного кримінального провадження з 29 квітня 2016 року по набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не оспорюють учасники даного кримінального провадження, в зв`язку з чим вирок в цій частині підлягає залишенню без змін.
Разом з тим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року було зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 18 червня 2015 року по 19 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що залишилося поза увагою суду першої інстанції при призначенні остаточного покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Відповідно колегія суддів вважає, що даний строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання ОСОБА_8 .
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 408, 409 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2017 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Зменшити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 29 квітня 2016 року.
Зарахувати повністю ОСОБА_8 відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року з 18 червня 2015 року по 19 листопада 2015 року включно за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:

Судді: