АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1604/17 Номер провадження 11-кп/786/679/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Кременчуцькою виправною колонією № 69 провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 13.03.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи рішення, суддя врахував дані про особу засудженого та прийшов до висновку, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення. Вказав, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, допустив шість порушень режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, має одне заохочення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся засуджений ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано 5 усних стягнень, які погашені 2 роки тому, а також наявність у нього заохочення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким які повно та всебічно характеризують особу засудженого.

Так, ОСОБА_7 неодноразово судимий за корисливі злочини, за період відбування покарання в Кременчуцькій виправній колонії № 69 засуджений мав одне заохочення за сумлінну поведінку і участь в суспільно корисній праці та шість стягнень, що підтверджується довідкою про стягнення та заохочення.

За час відбування покарання характеризується посередньо, по відношенню до представників адміністрації установи стриманий, виконує їх законні вимоги під контролем, на даний час не працевлаштований, стан здоров`я задовільний, за характером мовчазний, спокійний.

Твердження засудженого про те, що стягнення, на які посилається суд вже погашені два роки тому та неврахування судом заохочення є непереконливими.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 на останнього накладалися шість стягнень протягом 2014-2016рр., з них чотири стягнення з поміщенням у ДІЗО, а заохочення застосоване лише одне в 2017р.

Відповідно до направлених додаткових матеріалів до особової справи ОСОБА_7 щодо останнього застосований захід заохочення 12.07.2017р. за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Позитивні зміни сталися протягом короткого проміжку часу і не можуть достовірно свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення, адже такий висновок має ґрунтуватися на повному та всебічному вивченні даних про поведінку засудженого та ставлення до праці протягом всього періоду відбування покарання, а з урахуванням того, що тпротягом 2017р. застосоване щодо ОСОБА_7 тільки два заохочення, висновок про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зробити неможливо.
Таким чином, колегія судді не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3