Провадження № 1-кп/748/121/18
Єдиний унікальний № справи 737/979/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 липня 2017 року за № 0000199, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 217130-114-013НГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р-67 «Чернігів Прилуки-Пирятин» в напрямку від м. Ніжин до м. Чернігів, в с. Дрімайлівка, Куликівського району, Чернігівської області.

Рухаючись у вказаному напрямку о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на відстані не менше ніж 22,8 м від будинку АДРЕСА_2 , неправильно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не переконавшись у безпечності зміни напрямку руху, керованого ним автомобіля, виїхав на праве узбіччя автодороги, де за наявності перешкоди для руху яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався по узбіччю у попутному з автомобілем напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння та основи черепу, забоєм головного мозку, ретробульбарною гематомою, субкон`юктивним крововиливом лівого ока, підшкірними гематомами, саднами волосяної частини голови, обличчя, рвані рани нижньої третини правого передпліччя по тильній поверхні, множинні садна тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку у скоєною дорожньо-транспортною пригодою і її наслідками.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.10, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що є причиною та умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Поснив, що він дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, відволікся від дороги, в наслідок чого здійснив наїзд на потерпілого, який рухався на велосипеді в попутному напрямку. Зазначив, що частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому близько 20 000 грн. Кається у скоєному та обіцяв у майбутньому допомагати потерпілому з лікуванням фінансово. Цивільний позов потерпілого визнав частково. Матеріальну шкоду визнав на суму, що підтверджується відповідними доказами. Моральної шкоди погодився заплатити 50 000 грн. В іншій частині позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що обвинувачений виплатив йому близько 18 000 грн за лікування, але на лікування та реабілітацію витрачено значно більше. Позов підтримав. Пояснив, що він має п"ять дітей, яких він не повністю "поставив на ноги", він був годувальником родини, а в наслідок ДТП став інвалідом на все життя і втратив можливість заробляти. Просив позов задовольнити у повному обсягу.

Окрім особистого визнання винуватості, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується також наданими прокурором, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно витягу з кримінального провадження № 0000199 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 липня 2017 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_3 .

Постановою ст. слідчого Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області кримінальне провадження було перекваліфіковано з ч.1 на ч.2 ст.286 КК України.

Протоколом від 5 липня 2017 року зафіксовано огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та вилученння з місця пригоди уламків скла, пластикових частин тощо. До протоколу додана схема та фотоілюстрована таблиця, з яких вбачається місце розташування транспртних засобів після пригоди, уламків, сліди юзу.

Висновком експерта № 343 від 30 серпня 2017 року встановлено місця контакту автомобіля ВАЗ 217130-114-01 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з велосипедом та зазначено, що зіткнення між автомобілем і велосипедом відбулося в межах правого (напрямок руху в сторону м. Чернігова) узбіччя, на деякій відстані перед місцем розташування об`єкту «5» (осколки фар, пластикові частини).
Висновком експерта № 342 від 23 серпня 2017 року встановлено, що система рульового керування та поворотні пристрої керованих коліс автомобіля знаходяться в технічно-працездатному стані. Система робочого гальма автомобіля ВАЗ на момент огляду знаходиться у відмовному стані. Відмовний стан обумовлений наявністю повітря в магістралях гідравлічної системи приводу робочих гальмівних механізмів, що привело до збільшення часу приводу гальм в дію. Водій автомобіля мав можливість виявити несправність системи робочого гальма перед початком експлуатації автомобіля, тобто до виникнення ДТП.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час пред"явлення особи для впізнання за фотознімками серед наданих фотокарток впізнали водія, що виходив з автомобіля, який здійснив наїзд на потерпілого, ним виявився ОСОБА_3 , про що складені відповідні протоколи від 28 та 30 липня 2017 року.
Протоколом огляду від 11 жовтня 2017 року зафіксовано огляд автомобіля ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на майданчику тимчасового тримання Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області. Під час огляду вилучено частину передніх пасажирських дверей, вітровика, захисної частини номерного знаку.
Експертним висновком № 1380 від 17 листопада 2017 року встановлено, що пластиковий уламок, вилучений під час огляду місця пригоди 5 липня 2017 року, та дві частини захисту номерного знаку, вилучені 11 жовтня 2017 року під час огляду автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , до розділення складали одне ціле захисну накладку номерного знаку.
Відповідно висновку експерта № 899 від 17 жовтня 2017 року, у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння та основи черепу, забоєм головного мозку, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом лівого ока, підшкірними гематомами, саднами волосяної частини голови, обличчя. Також у нього маються рвані рани нижньої третини правого передпліччя по тильній поверхні, множинні садна тулубу, верхніх та нижніх кінцівок. Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів, або при ударі об такі ж.Комплекс тілесних ушкоджень, виявлений у ОСОБА_5 , по давності утворення може відповідати даті 5 липня 2017 року та умовам, зазначеним в описовій частині постанови.Враховуючи те, що всі описані вище тілесні ушкодження є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, оцінка ступеню тяжкості їх проводиться в сукупності. Описаний вище комплекс тілесних ушкоджень в сукупності відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, і його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, який одружений, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання зауважень не має.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Дана обставина підтверджується відповідним висновком № 13 від 5 липня 2017 року та власним зізнанням обвинуваченого.

За результатами токсикологічного дослідження № 655 від 11 липня 2017 року в крові ОСОБА_3 виявлено етанол в концентрації 3,22 г/л.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті злочину.

З приводу останньої обставини суд вважає її врахувати, оскільки, як було зазначено у судовому засіданні захисником, очевидці дорожньо-транспортної пригоди відсутні, потерпілий був без свідомості і не міг одразу давати пояснення, і саме завдяки визнавальним показанням ОСОБА_3 встановлювалися фактичні обставини та деталі пригоди.

Також судом враховується часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому основне покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі.

З приводу додаткового покарання, суд вважає, що з урахуванням обставин провадження, обтяжуючої покарання обставини, кількості алкоголю в крові обвинуваченого, позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає застосуванню до обвинуваченого на максимальний строк, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Разом з тим, враховуючи думку учасників провадження, пом"якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд погоджується з думкою прокурора та приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 373 500 грн матеріальної шкоди та 280 000 грн моральної шкоди, завданої в наслідок ДТП.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого суд важає, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.6 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До позовної заяви потерпілим надано квитанції та виписки на підтвердження витрат, котрі він поніс у зв"язку з лікуванням в наслідок ДТП на загальну суму 6 789 грн 20 коп., котрі підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

Разом з тим, суд позбавлений можливості задовольнити решту вимог про стягнення матеріальної шкоди, оскільки у справі відсутні підтвердження таких витрат.

Слід зазначити, що в разі понесення витрат потерпілим внаслідок ДТП на лікування чи інших витрат в майбутньому, він не позбавлений можливості в цивільному порядку звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Крім того, згідно із положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, що поніс потерпілий внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, тривалість лікування, яке він проходив в умовах стаціонару, оперативне втручання (трепанація черепа), майбутнє лікування, тривалість часу, необхідного для повного відновлення здоров"я потерпілого, оскільки завдані ушкодження будуть постійно нагадувати про себе та спричиняти в подальшому певні незручності, стан хвилювання, який пережив потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормальних життєвих зв"язків, доводи позову, ступінь вини обвинуваченого, вимоги розумності та справедливості.

Також судом враховується, що внаслідок ДТП потерпілий отримав 1 групу інвалідності пожиттєво та потребує стороннього догляду згідно довідки МСЕК від 11 грудня 2017 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 200 000 грн.

Вирішуючи питання стосовно арештованого майна, суд враховує положення ч.4 ст.174 КПК України, згідно з якою суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Згідно ухвали слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року з метою забезпечення збереження речових доказів було накладено арешт на автомобіль марки "ВАЗ 217130-114-01 ЗНГ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та причеп "ПВ 01 Б", реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Оскільки з винесенням вироку потреба у збереженні арештованого автомобіля та причепу, які є речовими доказами відпала, тому накладений ухвалою слідчого судді арешт підлягає скасуванню.

Речові докази: велосипед зеленого кольору та автомобіль марки "ВАЗ 217130-114-01 ЗНГ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом "ПВ 01 Б", реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зберігаються на майданчику тимчасового тримання Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно повернути власникам.
У провадженні мають місце процесуальні витрати за залучення експертів у зв`язку з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи № 343 від 30 серпня 2017 року в сумі 2 721,40 грн, судової експертизи технічного стану № 342 від 23 серпня 2017 року в сумі 2 474 грн, судової трасологічної експертизи № 1380 від 17 листопада 2017 року в сумі 3 092,50 грн, на зальну суму 8 287 грн 90 коп., котрі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як того вимагає ст.124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.286 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладений на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 6 789 грн 20 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 200 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 8 287 (вісім тисяч двісті вісімдесят сім) грн 90 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази: велосипед зеленого кольору та автомобіль марки "ВАЗ 217130-114-01 ЗНГ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом "ПВ 01 Б", реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зберігаються на майданчику тимчасового тримання Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, повернути власникам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідно.
Арешт на автомобіль марки "ВАЗ 217130-114-01 ЗНГ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та причеп "ПВ 01 Б", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ухвалою слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1