Справа № 464/8108/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1222/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016 року.
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Басівка, Пустомитівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання один рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку один рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
встановила :
За вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 13 жовтня 2016 року, приблизно о 18 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поруч з кафе „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на вул. Гашека, 20 у м. Львові, підійшов до малолітнього ОСОБА_8 , який в цей час сидів на підвіконні вищевказаного кафе, та відкрито викрав мобільний телефон „Айфон 5-s, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 7 300 грн., в чохлі марки „БМВ, вартістю 500 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку „Київстар, вартістю 10 грн., на рахунку якої було 20 грн. На неодноразові прохання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 повернути мобільний телефон ОСОБА_7 не реагував та з місця злочину зник, спричинивши своїми діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7830 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Сихівського районного суду м. Львова від 19 грудня 2016 року змінити в частині призначеного йому покарання та призначити йому покарання у вигляді штрафу.
Вважає, що призначене йому покарання не відповідає принципу справедливості та розумності, фактичним обставинам справи, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає про порушення його права на захист.
Крім того, наголошує на тому, що в оскаржуваному вироку суд поверхнево дав оцінку обставинам, що пом`якшують покарання. Зазначає, що після скоєння злочину він не переховувався, повернувся до місця вчинення злочину, повернув предмет злочину та вибачився перед потерпілим, що свідчить про те, що він покаявся та визнав себе винним. Вважає, що зазначені обставини суд першої інстанції повинен був врахувати при призначенні йому покарання.
Вважає також, що призначене йому судом першої інстанції покарання є суворим, таким, що не відповідає вимогам справедливості, розумності та не конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого. На його думку, суд першої інстанції не пояснив, чому він вважає, що менш суворий вид покарання не є достатнім для виправлення особи.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора із запереченнями доводів апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вчиненому при обставинах, зазначених у вироку суду, кваліфікація його дій за ст.186 ч.1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Не підлягає пом`якшенню і покарання, оскільки місцевий суд, на думку колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ст.186 ч.1 КК України належним чином врахував те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, вчинення злочину щодо малолітнього та у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим обрав йому покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, місцевий суд при обранні покарання ОСОБА_7 врахував те, що він щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, відсутність судимостей, позитивні характеристики, а тому підставно звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

На думку апеляційного суду, призначене ОСОБА_7 місцевим судом покарання відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Що торкається обов`язків, які покладені на ОСОБА_7 , то такі сформульовані судом за попередньої редакції ст..76 КК України, тому в цій частині оскаржене рішення підлягає зміні.

За таких обставин колегія суддів відмовляє в задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , але змінює вирок на виконання рішення касаційного суду.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408 ч.1 п.4, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині застосування до нього положень ст..76 КК України.

Покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті згаданий вирок залишити без змін.

Головуючий:

Судді: