07.11.2017
єдиний унікальний номер справи 531/1180/17
номер провадження 1-кп/531/151/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі кримінальне провадження, відомості про яке 16.08.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000516, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Короленківка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.08.2016 Київським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.190 КК України до 80 годин громадських робіт; 06.12.2016 знятий з обліку у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2017 року близько 15-00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи з дозволу ОСОБА_5 у його господарстві, розташованому по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «NOKIA 6233» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 378,00 грн., із сім-картою оператора МТС № НОМЕР_2 , вартістю 25 грн., на рахунку якого знаходились кошти у сумі 103 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 506,00 грн.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі. Скориставшись своїм правом, відмовився давати показання суду, так як обставини вчинення ним злочину в обвинувальному акті викладені вірно.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, при цьому зазначив, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення щодо цих обставин. Майнова шкода відшкодована поверненням майна, претензій до обвинуваченого не має.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому, враховуючи, що обвинувачений, користуючись наданим йому правом, відмовився давати показання у суді, суд обмежив дослідження фактичних обставин дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, у побуті характеризується негативно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, раніше судимий за корисливий злочин.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно досудової доповіді, наданої на ухвалу суду Карлівським РВ з питань пробації, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав провину, беручи до уваги досудову доповідь, складену щодо ОСОБА_4 , відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA 6233», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його правомірному володінні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1