Кримінальне провадження № 629/1046/17
Номер провадження 1-кп/629/209/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 01.06.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.190 ч.1, 185 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 20.09.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.03.2017р. близько 19.10 год. ОСОБА_5 перебував на ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , повз який проходив за своїми справами. В цей час він випадково зустрів там малознайому йому ОСОБА_6 , яка поверталася з гостей до себе додому. ОСОБА_5 спитав у ОСОБА_6 , котра година, на що ОСОБА_6 дістала з кишені своєї куртки мобільний телефон «Nоkіа» Х300, подивилась котрий час, повідомила це ОСОБА_5 та сховала телефон собі в кишеню. Після цього у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливого мотиву та з метою обернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб та тим, що потерпіла ОСОБА_6 , починаючи рухатись з місця їх зустрічі, похитнулася, зблизився з нею, підтримав її рукою за лікоть, а іншою рукою непомітно для ОСОБА_6 таємно викрав з її кишені мобільний телефон «Nоkіа» Х300 вартістю 344 гривні, з яким з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має. Раніше під час допиту в суді пояснила, що 08.03.2017р. близько 19.00 год. зустріла на вулиці ОСОБА_5 , який спитав у неї про те, котра була година. Вона дістала з кишені своєї куртки мобільний телефон, подивилась котрий час, повідомила це ОСОБА_5 та сховала телефон собі в кишеню. Починаючи рухатись з місця їх зустрічі, вона похитнулася, ОСОБА_5 підтримав її. Метрів через 7 вона виявила відсутність у кишені мобільного телефону, про що через деякий час розповіла Братчику. Останній повідомив їй про те, що до нього приходив ОСОБА_5 та показував йому мобільний телефон.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаявся у скоєному ним злочині.
Також в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця події від 09.03.2017 року, під час проведення якого у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон «Nоkіа» Х300;
- постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи від 10.03.2017р.;
- висновок товарознавчої експертизи № 1298 від 20.03.2017р., відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Nоkіа» Х300 без урахування вартості комплектних аксесуарів, на момент скоєння злочину, тобто станом на 08.03.2017р., на вторинному ринку складає 344 грн. 00 коп.;
- протокол проведення слідчого експерименту від 24.03.2017р. з фототаблицями, під час якого ОСОБА_5 у службовому кабінеті Лозівського ВП ГУНП в Харківській області пояснив та показав механізм скоєння ним крадіжки мобільного телефону;
- постанова про визнання та приєднання до матеріалів речових доказів, а саме мобільного телефону «Nоkіа» Х300 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна»;
- зберігальна розписка про отримання потерпілою ОСОБА_6 мобільного телефону «Nоkіа» Х300.
Даючи оцінку наведеним вище доказам у їх сукупності, суд вважає, що вони відповідають фактичним обставинам у справі, узгоджуються між собою, взаємно доповнюючи один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством і сумнівів в їх достовірності не викликають, а тому з їх урахуванням, на підставі аналізу цих доказів, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена і дає підстави для винесення обвинувального вироку відносно останнього.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з 2009 року по 2014 рік перебував на обліку з діагнозом соціалізований розлад поведінки, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27.11.2017р. ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючу вину обставину, конкретні обставини справи, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місяцях позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий 20.09.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, та скоїв новий злочин в період іспитового строку, то відповідно до ч.1 ст.71 КК України, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує обвинуваченому не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст.ст. 176-178, 183 КПК України, суд вважає залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установі виконання покарань № 27 до вступу вироку в законну силу, в зв`язку з винесенням судом обвинувального вироку та запобіганням спробам переховуватись від суду.

Строк відбуття покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 відраховувати з дня фактичного затримання його співробітниками поліції та складання протоколу затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1298 від 20.03.2017 року в сумі 263,88 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України,за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2016 року у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Залишити раніше обраний судом запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань № 27, до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з дня фактичного затримання його правоохоронними органами, а саме з 24.03.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ) зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме в період з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами внесеними згідно із Законом від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року), зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме в період з 21 червня 2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1298 від 20.03.2017 року в сумі 263,88 грн. (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Речові докази: мобільний телефон «Nоkіа» Х300, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1