КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/4871/17
Провадження № 1-кп/552/331/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи з дитинства, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:
10 червня 2017 року близько 19 години ОСОБА_5 знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар дерев`яною палицею в район лівої сідниці, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин лівої сідниці, які згідно висновку експерта № 805 від 12.06.2017 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в суді ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та розповів, що між ним та іншим власником частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яка є тещею ОСОБА_4 , у нього виникли неприязні стосунки. 10.06.2017 року до зазначеного домоволодіння прийшов ОСОБА_4 та почав вимагати, щоб ОСОБА_5 відремонтував підмостку біля частини будинку, що належить його тещі, яку начебто пошкодили його домашні тварини. Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 наніс один удар дерев`яною палицею по лівій сідниці ОСОБА_4 . Розкаюється у вчиненому. Також пояснив, що він є інвалідом 3-ї групи з дитинства і йому протипоказано нервувати.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_4 розповів, що 10.06.2017 року ввечері він разом із дружиною вигулювали собаку та зайшли до домоволодіння по АДРЕСА_2 , частина якого належить його тещі. Між ним та ОСОБА_5 виникла сварка в ході якої останній вдарив його палицею по лівій нозі та схопивши цеглину у руку почав погрожувати нею. Після чого його дружина викликала працівників поліції.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням характеризуючих особу винного матеріалів. Також судом було роз`яснено учасникам процесу, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити визнані обвинуваченим обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

В силу ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання винного: щире каяття.

В силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 розкаюється у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не працює, є інвалідом 3-ї групи, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про застосування до ОСОБА_5 п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та просила звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав дане клопотання свого захисника.
Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, потерпілого, який висловився проти звільнення винного від покарання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. «г» ст. 1Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно довідки МОЗ України серія АВ №0846751 є інвалідом 3-ї групи.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені.
Керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання сто п`ятдесят годин громадських робіт.
На підставі п. «г» ст.1 ЗУ«Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, - в той же строк, з моменту отримання копії вироку суду.
Головуючий ОСОБА_1