Провадження 1-в/243/407/2017
Справа № 243/790/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

особи стосовно якої вирішується

питання про припинення
примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Слов`янську заяву головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, який не працює, інваліда 3 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
05 жовтня 2017 року на розгляд до суду надійшла письмова заява головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 .
У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_5 доводи письмової заяви підтримала у повному обсязі та пояснила, що згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року, ОСОБА_6 на примусовому лікуванні в КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня міста Слов`янська» перебуває ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Психічний стан пацієнта стабільний. Відсутні коливання в емоційно-вольовій сфері. Критика захворювання, в оцінці скоєних ним правопорушень достатня. По своєму психічному стану на даний час пацієнт не являє собою небезпеку для оточуючих. Будує реальні плани згідно зі своїми можливостями.

Посилаючись на висновок комісії лікарів № 46 від 05 жовтня 2017 року та положення статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», представник заявника просив припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6
ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву та припинити відносно нього амбулаторну примусову психіатричну допомогу.
Захисник просив задовольнити заяву головного лікаря психіатричної лікарні, зазначивши, що є усі законні підстави для її задоволення - необхідність припинення примусових заходів медичного характеру підтверджена висновком лікарів - психіатрів від 05 жовтня 2017 року № 46.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та припинити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.
Суд, заслухавши пояснення представника лікувальної установи, думку прокурора та захисника, які не заперечували проти задоволення заяви, дослідивши заяву та надані документи, вважає необхідним припинити амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно ОСОБА_6 .
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2017 року до ОСОБА_6 було змінено примусові заходи медичного характеру у відділенні зі звичайним режимом спостереження на амбулаторну примусову психіатричну допомогу за місцем мешкання (а.с. 152).
Відповідно до положень статті 19 Закону України « Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Аналогічні положення щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені і положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.
Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень частини 1 статті 514 Кримінального процесуального кодексу України, здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Звернення до суду із заявою відносно ОСОБА_6 мало місце за місцем застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру. Ініціатором звернення була належна особа - головний лікар обласної психіатричної лікарні м. Слов`янська.
Згідно із актом комісійного психіатричного огляду ОСОБА_6 № 46 від 05 жовтня 2017 року, він за своїм психічним станом на теперішній час небезпеки для себе та оточуючих не становить. У психічному стані відбулись такі зміни, в результаті яких необхідність у подальшому застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відпадає.
У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність такого висновку комісії лікарів-психіатрів, бо їх висновок складений з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та припинити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.
На підставі вищевикладеного, керуючись статями 512, 514, 516 КПК України, статтями 94 та 95 КК України, статтею 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», суд
У Х В А Л И В :
Заяву головного лікаря Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторного примусового лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя : ОСОБА_1