УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 320 170 000 000 001 89 за ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.212 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась старший слідчий з ОВС першого відділу Управління розслідувань кримінальних проваджень ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 зпогодженим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 320 170 000 000 001 89 за ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.212 КК України арешту на грошові кошти ТОВ «Папая», які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

На обґрунтування клопотання зазначено, що ГСУ ФР Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, яким встановлено, що у період з 29.10.2015 по 25.09.2017 невстановлені особи, використовуючи реквізити та банківські рахунки ТОВ «ПАПАЯ» та низки інших товариств, сприяли ухиленню від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

За даними розслідування, ТОВ «Папая» має у своєму штаті 1 співробітника, статуний капітал складає 500 грн., однак з дня відкриття банківського рахунку - 21.06.2017 оборот грошових коштів склав більше 20 млн.грн., що свідчить про фіктивність здійснення фінансово господарських операцій та діяльності вказаного товариства.

Відповідно до матеріалів клопотання органом досудового розслідування виявлено схему, пов`язану з спробою зняття готівкових коштів з рахунків ТОВ «Папая» та інших товариств, що входять до складу конвертаційного центру.

У зв`язку з викладеним слідчий, вважаючи грошові кошти, що знаходять на вказаному рахунку такими, що отримані ТОВ «Папая» внаслідок здійснення протиправної діяльності, просила накласти на них арешт з метою забезпечення їх збереження.

Також слідчий просила розглянути клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.212 КК України та причетності до них службових осіб ТОВ «Папая», що свідчить про обґрунтованість щодо вчинення кримінального правопрушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які набуті кримінально протиправним шляхом, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, ч. 10 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, а також на видаткові операції.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки, не виключено, що грошові кошти на рахунку ТОВ «Папая» набуті кримінально протиправним шляхом та використовуються для продовження злочинної діяльності.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризику використання або приховування вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого старший слідчий з ОВС першого відділу Управління розслідувань кримінальних проваджень ГСУ ФР Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 320 170 000 000 001 89 арешт на грошові кошти ТОВ «Папая» (код ЄДРПОУ 38949520), які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1