Справа №784/1537/17 14.12.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2017 року, якою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкав у АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 29.10.2003 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 18.07.2008 р. умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 10 днів;
- 06.02.2014 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 15.11.2016 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
засуджений ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні заяви про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Засуджений просить ухвалу Березнегуватського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2017 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування амністії.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції йому відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_5 засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва від 15.11.2016 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, початок строку покарання рахується з дня його фактичного затримання, з 09.08.2017 р., кінець строку відбування покарання 09.08.2018 р.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не відбув однієї чверті призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, до нього амністія не може бути застосована.
Заслухавши доповідь судді, засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
За положеннями ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. (набрав чинності 07.09.2017 р.) звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2016 р. з 09.08.2017 р. На момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 р.) засуджений ОСОБА_5 відбув менше однієї чверті призначеного йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Крім того, відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Відповідно матеріалам особової справи, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2014 р. ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2016 р. ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який він вчинив у другій половині травня 2014 року, тобто в період іспитового строку.
За таких обставин, заявлене засудженим ОСОБА_5 клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, ст. ст. 3, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2017 року про відмову в задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Миколаївської області набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3