Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2735/15-к
Провадження №: 1-кп/332/74/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2013 р.н., офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 27.10.2014 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч.1,2 ст.307, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачюється в тому, що маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, будучи особою раніше засудженою за вчинення злочинів, передбачених ст.307 КК України, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах дрібнокристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта № 921 від 10.6.2015 року містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого складає 0,0087 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, після чого 8.6.2015 року, приблизно о 19 годині 25 хвилин, перебуваючи у першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 незаконно збув ОСОБА_10 шляхом продажу за 200 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Окрім того, ОСОБА_9 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, будучи особою раніше засудженою за вчинення злочинів, передбачених ст.307 КК України, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах дрібнокристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта № 1015 від 26.6.2015 року містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого складає 0,0059 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, після чого 19.6.2015 року, приблизно о 13 годині 55 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 повторно, незаконно збув ОСОБА_10 шляхом продажу за 150 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Окрім того, ОСОБА_9 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, будучи особою раніше засудженою за вчинення злочинів, передбачених ст.307 КК України, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах дрібнокристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта № 1046 від 26.6.2015 року містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого складає 0,00654 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, після чого 25.6.2015 року, приблизно о 18 годині, перебуваючи на перехресті вулиць Історичній та Фільтровій в м. Запоріжжі повторно, незаконно збув ОСОБА_10 шляхом продажу за 150 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним себе в пред`явленій підозрі не визнав, пояснивши, що з особою, яка виступає в процесі як ОСОБА_11 раніше неодноразово вживав наркотичні засоби. Щодо епізоду обвинувачення за 8 червня 2015 року, наполягає на тому, що того дня взагалі зустрічі з ОСОБА_11 не було. 19 червня 2015 року по просьбі ОСОБА_11 забрав закладку з психотропною речовиною і розбирав цю закладку в квартирі ОСОБА_11 . Собі того разу нічого не взяв, все залишилося в квартирі ОСОБА_11 . 25 червня ОСОБА_11 по телефону наполягаючи просив продати йому психотропну речовину, але він відмовлявся, сказавши що в нього немає, нагадавши при цьому, що ОСОБА_11 винен йому гроші. Тоді ОСОБА_11 попросив дати хоч якусь таблетку, як він пояснив для якогось дяді, але щоб той дядя бачив це і був впевнений, що це саме психотропна речовина. Зустрівшись він передав ОСОБА_11 таблетку від живота, а той повернув йому частину грошей які був раніше винен, з якими його і затримали співробітниками міліції.

В підтвердження винуватості ОСОБА_9 в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, прокурором надані наступні докази:

Покази свідка ОСОБА_10 , допитаного за правилами ч.9 ст.352 КПК України який пояснив, що з ОСОБА_12 раніше знайомий. Оскільки свідок приймає наркотичні засоби з-за чого в нього стався інсульт, а ОСОБА_12 торгує психотропною речовиною, за проханням працівників міліції вирішив допомогти їм в проведенні закупок, хоча в кінці допиту зазначив, що сам вирішив викрити ОСОБА_12 і самостійно звернувся до міліції.

Всі три рази працівники міліції запрошували його до Заводського РВ міліції де йому видавались грошові кошти: перший раз - 200 грн., другий та третій по 150 грн. для проведення закупки. Після отримання грошових коштів в кабінеті Заводського РВ міліції в присутності понятих проводився огляд його речей, де окрім мобільного телефону та отриманих від міліціонерів грошей більш нічого не було. Він телефонував ОСОБА_12 , домовлявся про зустріч. Перший раз на початку червня домовились про зустріч, зустрівшись, він передав ОСОБА_12 гроші (200 грн.), той відійшов і приніс, пакетик. Отримавши пакетик з речовиною, ОСОБА_11 зайшов за огорожу, де знаходилися працівники міліції і видав отримане. Другий раз подія відбувалася у нього в квартирі, третій раз на вулиці, де після придбання він подав знак міліціонерам, які і затримали обвинуваченого.

Чому вирішив допомогти працівникам міліції припинити протиправні дії ОСОБА_12 саме влітку 2015 році пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_13 , допитана в порядку ч.1 ст.336 КПК України, показів по суті не надала зазначивши, що вона вже нічого не пам`ятає.

Суд був позбавлений можливості допитати в судовому засідання інших осіб, зокрема безпосередньо свідка ОСОБА_14 , як особи, зазначеної понятим в протоколах огляду від 25.6.2015 року (т.1 а.а.30.31,32), у зв`язку з його смертю.

Допит інших свідків стороною обвинувачення не заявлено.

Постанови прокуратури Заводського району міста Запоріжжя про проведення контролю за вчиненням злочину від 5, 12 та 24 червня 2015 року в яких зазначено, що постанови винесені за результатами розгляду клопотання слідчого по кримінального провадженню № 0001172 внесеного до ЄРДР 3.6.2015 року для проведення "оперативної закупки" у ОСОБА_9 психотропної речовини "метамфетамін" (т.2 а.с.88-90);

Постанови слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС по кримінальному провадженню № 0001172 від 3.6.2015 року про використання заздалегідь ідентифікованих засобів при проведенні негласних слідчих дій - помічених грошових коштів як плату для придбання психотропної речовини метамфетамін у невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 від 25.6.2015 року в сумі 150 грн.; від 8.6.2015 року в сумі 200 грн.; від 19.6.2015 року в сумі - 150 грн (т.1 а.с.34,69,79);

Протоколи огляду від 25, 8 та 19 червня 2015 року, згідно яких в присутності понятих були оглянуті грошові кошти які були видані ОСОБА_16 : 150 грн. (три купюри по 50 грн.); 200 грн. (дві купюри по 100 грн.); 150 грн. (дві купюри по 50 грн., дві по 20 грн. і 10 грн.), відповідно (т.1 а.с.30,33,70,73,80,83);

Протоколи огляду ОСОБА_17 під час якого не виявлені будь-які речі чи гроші окрім мобільного телефону "Nokia" та раніше виданих: 25.6.2015 року - 150 грн.; 8.6.2015 року - 200 грн.; 19.6.2015 року - 150 грн., відповідно. Ніяких заборонених предметів, грошових коштів, наркотичних засобів та психотропних речовин не виявлено (т.1 а.с.31,71,89);

Протокол огляду від 25.6.2015 року, згідно якого ОСОБА_17 в присутності понятих виданий згорток із фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку він за його поясненнями, придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_15 за 150 грн. на перехресті вулиць Історична та Фільтрова. Вилучене поміщено в паперовий конверт опечатане біркою з підписами понятих (т.1 а.с.32);

Протокол огляду від 8.6.2015 року, згідно якого ОСОБА_17 в присутності понятих виданий полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яку він за його поясненнями, придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_15 за 200 грн. біля будинку № 45 по вул. Орджонікідзе. Вилучене поміщено в паперовий конверт опечатане біркою з підписами понятих (т.1 а.с.72);

Протокол огляду від 19.6.2015 року, згідно якого ОСОБА_17 в присутності понятих виданий згорток із фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку він за його поясненнями, придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_15 за 150 грн. в квартирі АДРЕСА_4 . Вилучене поміщено в паперовий конверт опечатане біркою з підписами понятих (т.1 а.с.82);

Постанова слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС від 25.6.2015 року по кримінальному провадженню № 0001340 від 25.6.2015 року про призначення судової хімічної експертизи кристалічної речовини білого кольору, виданою ОСОБА_17 в згортці з фольги, придбаному у малознайомої особи на ім`я ОСОБА_15 на перехресті вулиць Історичній та Фільтровій в м.Запоріжжі (т.1 а.с.35);

Постанова слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС від 9.6.2015 року по кримінальному провадженню № 0001172 від 3.6.2015 року про призначення судової хімічної експертизи кристалічної речовини білого кольору, виданою ОСОБА_17 в полімерному згортці, придбаному у малознайомої особи на ім`я ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.74);

Постанова слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС від 22.6.2015 року по кримінальному провадженню № 0001172 від 3.6.2015 року про призначення судової хімічної експертизи кристалічної речовини білого кольору, виданою ОСОБА_17 в згортці з фольги, придбаному у малознайомої особи на ім`я ОСОБА_15 по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.84);

Висновок експерта з судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1046 від 26.6.2015 року, по кримінальному провадженню № 0001340 від 25.6.2015 року, згідно якого виданий 25.6.2015 року ОСОБА_17 згорток з фольги з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0135 г містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,00654 г (середній відсоток вмісту 48,8%) (т.1 а.с.36-39);

Висновок експерта з судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 921 від 10.6.2015 року, по кримінальному провадженню № 0001172 від 3.6.2015 року, згідно якого виданий 8.6.2015 року ОСОБА_17 полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0189 г містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,0087 г (середній відсоток вмісту 46,35%) (т.1 а.с.75-78);

Висновок експерта з судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1015 від 26.6.2015 року, по кримінальному провадженню № 0001172 від 3.6.2015 року, згідно якого виданий 19.6.2015 року ОСОБА_17 згорток з фольги з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0130 г містить у своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого складає 0,0059 г (середній відсоток вмісту 45,1%) (т.1 а.с.85-88); Постанова про залучення до провадження речових доказів від 26.6.2015 року, згідно якої, вилучені по кримінальному провадженні полімерний згорток та два згортка з фольги з психотропною речовиною метамфетамін 0,0054 г, 0,0027 г та 0,0300 г. добровільно видані ОСОБА_10 визнані речовими доказами, переданими на зберігання до камери схову Заводського РВ ЗМУ ГУМВС (т.1 а.с.40,41);

Протокол огляду від 26.6.2015 року грошових коштів (три купюри номіналом по 50 грн.), вилучених у ОСОБА_9 того ж дня під час затримання (т.1 а.с.42-44);

Постанова про залучення до провадження речових доказів від 26.6.2015 року - грошових коштів (три купюри номіналом по 50 грн.), вилучених при затриманні ОСОБА_9 (т.1 а.с.45-46);

Протокол огляду від 26.6.2015 року мобільного телефону "Nokia 105" ІМЕІ НОМЕР_1 , вилученого при затриманні у ОСОБА_9 і постанова про залучення вищезазначеного мобільного телефону як речового доказу (т.1 а.с.46-48,49-50);

Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 9.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року, на підставі постанови заступника прокурора Заводського району м.Запоріжжя ОСОБА_18 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 5.6.2015 року з застосуванням технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи, де зазначено, що 8 червня 2016 року приблизно о 19.20 ОСОБА_17 в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 під час проведення оперативної закупки придбав у ОСОБА_9 за 200 грн. полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору. Вилучений згорток запакований в паперовий конверт опечатаний біркою з підписами всіх учасників. Фактичне проведення НСРД 8.6.2015 року з 18.30 до 19.40 (т.1 а.с.196);

Протокол про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 26.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_19 про аудіо, відеоконтроль місця (особи) від 11.6.2015 року за допомогою технічних засобів проведено аудіо, відеоконтроль місця (особи) ОСОБА_9 в період 25.6.2015 року. Встановлено, що 25.6.2015 року приблизно о 17.55 ОСОБА_10 на перехресті вулиць Фільтрова та Історична в м.Запоріжжі під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_9 придбав за 150 грн. згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору. До протоколу додається оптичний носій інформації DVD-R 120 min/4.7 GB, "VIDEX", інв.№ 14/101 від 12.6.2015, таємно, с записом об`ємом 140,5 Мб. (т.1 а.с.197);

Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 26.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року, на підставі постанови заступника прокурора Заводського району м.Запоріжжя ОСОБА_4 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.6.2015 року з застосуванням технічних засобів аудіо, відеоконтролю особи, де зазначено, що 25 червня 2016 року приблизно о 17.55 ОСОБА_17 на перехресті вулиць Фільтрової та Історичної в м. Запоріжжі під час проведення оперативної закупки придбав у ОСОБА_9 за 150 грн. згорток з фольги з кристалічною речовиною білого кольору. Вилучений згорток запакований в паперовий конверт опечатаний біркою з підписами всіх учасників. Фактичне проведення НСРД 26.6.2015 року з 17.30 до 18.10 (т.1 а.с.198);

Протокол про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 22.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_19 про аудіо, відеоконтроль місця (особи) від 11.6.2015 року за допомогою технічних засобів проведено аудіо, відеоконтроль місця (особи) ОСОБА_9 в період 19.6.2015 року. Встановлено, що 19.6.2015 року приблизно о 13.50 ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_4 під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_9 придбав за 150 грн. згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору. До протоколу додається оптичний носій інформації DVD-R 120 min/4.7 GB, "VIDEX", інв.№ 14/100 від 12.6.2015, таємно, с записом об`ємом 906,3 Мб. (т.1 а.с.199);

Протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 19.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 00001172 від 3.6.2015 року, на підставі постанови заступника прокурора Заводського району м.Запоріжжя ОСОБА_18 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 12.6.2015 року з застосуванням технічних засобів аудіо, відеоконтролю особи, де зазначено, що 19 червня 2015 року приблизно о 13.50 ОСОБА_17 в квартирі АДРЕСА_4 під час проведення оперативної закупки придбав у ОСОБА_9 за 150 грн. згорток з фольги з кристалічною речовиною білого кольору. Вилучений згорток запакований в паперовий конверт опечатаний біркою з підписами всіх учасників. Фактичне проведення НСРД 19.6.2015 року з 12.30 до 14.10 (т.1 а.с.200);

Непосвідчена копія витягу з ЄРДР, згідно якого відомості про кримінальне провадження № 0001172 за ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР 03.06.2015 року на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 03.06.2015 року. Фабула "03.06.2015 року до Заводського РВ ЗМУ надійшло повідомлення про те, що невідома особа збуває особливо небезпечну наркотичну речовину на території Заводського району міста Запоріжжі" (ЄО 4854) (т.3 а.с.44);

Непосвідчена копія рапорту о/у СКР Заводського РВ ЗМУ, згідно якого 3.6.2015 року о 15.30 до Заводського РВ ЗМУ ГУМВС звернулася ОСОБА_20 з заявою про те, що малознайомий хлопець на ім`я ОСОБА_15 займається збутом психотропної речовини "амфетамін" Рапорт зареєстрований в ЖЄОП 3.6.2015 року за № 4854 (т.3 а.с.44);

Витяг з ЄРДР, згідно якого відомості про кримінальне провадження № 0001345 за ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР 26.06.2015 року на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 25.06.2015 року. Фабула "25.06.2015 року до Заводського РВ ЗМУ надійшов рапорт співробітника СКР Заводського РВ ЗМУ про те, що невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , незаконно збув психотропну речовину (5647) (т.3 а.с.45);

Непосвідчена копія рапорту о/у СКР Заводського РВ ЗМУ, згідно якого 25.6.2015 року співробітниками СКР Заводського РВ ЗМУ встановлено, що 19.06.2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 незаконно збув психотропну речовину "амфетамін" ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грошову винагроду в сумі 150 грн. Рапорт зареєстрований в ЖЄОП 25.6.2015 року за № 5647 (т.3 а.с.45);

Витяг з ЄРДР, згідно якого відомості про кримінальне провадження № 0001340 за ч.2 ст.307 КК України внесені до ЄРДР 25.06.2015 року на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 25.06.2015 року. Фабула "25.06.2015 року до Заводського РВ ЗМУ надійшло повідомлення про те, що поблизу будинку № 42 по вул. Історичній в м. Запоріжжі співробітниками СКР Заводського РВ затриманий ОСОБА_9 , який незаконно збув психотропну речовину "метамфетамін" ОСОБА_21 шляхом продажу за 150 грн. (ЄО 5645) (т.3 а.с.46);

Непосвідчена копія рапорту Заводського РВ ЗМУ ГУМВС згідно якого, 25.6.2015 року за телефонним повідомленням 25.6.2015 року о 18.50, СОГ Заводського РВ 25.6.2015 року о 18.30 був затриманий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який збув психотропну речовину ОСОБА_21 за грошові кошти в розмірі 150 грн. Рапорт зареєстрований в ЖЄОП 25.6.2015 року за № 5645 (т.3 а.с.46).

Інших доказів в доведенні обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення судові не надано.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши всі надані сторонами обвинувачення та захисту докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого та прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального судочинства є, зокрема застосування до кожного учасника кримінального провадження належної процедури.
Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п.2.8 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р., у разі виявлення безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу незалежно від часу їх учинення, наявність осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, декілька кримінальних правопорушень відомості про них заносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_9 органами досудового розслідування обвинувачується у тому, що 8,19 та 25 червня 2015 року вчинив три злочини, передбаченні ч. 2 ст. 307 КК України (т.1 а.с.2-4).
В доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про внесення у порядку ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань трьох епізодів злочинної діяльності ОСОБА_9 від 8,19 та 25 червня 2015 року (т.1 а.с.5).
В судовому засіданні 21 листопада 2017 року, хоча про їх відсутність в матеріалах було зазначено ще в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 16.01.2017 року, якою скасований попередній вирок, прокурором були надані витяги з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальні правопорушення у вчиненні яких в подальшому був звинувачений ОСОБА_9 (т.3 а.с.44-46).
Відповідно до ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Згідно наданій суду непосвідченій належним чином копії, хоча ч.3 ст.99 КПК України передбачено надання виключно оригіналів документів - оригінал витягу з кримінального провадження № 0001172 судові не наданий, (т.3 а.с.44), відповідно до п.1 ч.5 ст.214 КПК України дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела зазначена 03.06.2015 року. Однак в порушення вимог п.2 ч.5 ст.214 КПК України, прізвище, ім`я, по-батькові (найменування) потерпілого або заявника - такі відомості відсутні. Разом з тим, як зазначено, знову ж у наданій суду, непосвідченій належним чином копії рапорту о/у Заводського РВ ЗМУ ГУМВС без зазначення дати складання цього рапорту, зробленій на оборотній сторінці копії витягу з ЄРДР, вказано, що до співробітників СКР Заводського РВ ЗМУ ГУМВС звернулася громадянка ОСОБА_13 з заявою про те, що малознайомий на ім`я ОСОБА_15 займається збутом психотропної речовини "амфетамін".
В даному випадку суд вбачає порушення п.2 ч.5 ст.214 КПК України, оскільки зі змісту рапорту, підставою для внесення до ЄРДР інформації про злочин, відомості про заявника були відомі співробітникам міліції.
Згідно Розділу IІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р.:

Пункт 1.3. Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Пункт 1.4. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Окрім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав судові, що саме він звернувся до працівників міліції з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_9 зі збуту психотропної речовини. Допитана ОСОБА_13 жодних показів судові не надала, заявивши, що нічого не пам`ятає.
Перевірити, хто саме звернувся з заявою ОСОБА_10 за його показаннями або згідно рапорту ОСОБА_13 суд позбавлений можливості, оскільки згідно ст.60 КПК України заявником є особа яка звернулася із заявою або повідомленням. В рапорті зазначено звернення ОСОБА_13 , що й послужило підставою внесення до ЄРДР, однак саме заяви ОСОБА_13 судові не надано. Не надано й заяви ОСОБА_10 .
Судові не надано підтверджень підстав, зазначених в п.п.1.3,1.4 Розділу IІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р., про неможливість їх виконання належним чином відповідними посадовими особами.
Таким чином, суд вважає, що внесення до ЄРДР 03.06.2015 року відомостей проведено з порушенням ст.214 КПК України, що є підставою застосування в даному випадку неналежної правової процедури, тобто порушення ст.2 КПК України.
Окрім того, суд взагалі не приймає надану копію витягу з кримінального провадження № 0001172 (т.3 а.с.44), оскільки має місце порушення ч.3 ст.99 КПК України яка передбачає надання оригіналів документів, тим паче процесуальних документів, винесених під час досудового розслідування. Оригіналу витягу судові не надано, причини ненадання судові не повідомлені.
Таким чином, суд вважає, що в даному випадку мало місце невнесення відомостей щодо вчинення правопорушення до ЄРДР й досудове розслідування здійсненне без внесення відомостей до ЄРДР.
Згідно ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001345 за ч.2 ст.307 КК України внесеного до ЄРДР 26.06.2015 року на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 25.06.2015 року. Фабула "25.06.2015 року до Заводського РВ ЗМУ надійшов рапорт співробітника СКР Заводського РВ ЗМУ про те, що невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , незаконно збув психотропну речовину (5647). Як зазначено у витягу, підставою внесення відомостей до ЄРДР послужив рапорт о/у СКР Заводського РВ ЗМУ, згідно якого 25.6.2015 року співробітниками СКР Заводського РВ ЗМУ встановлено, що 19.06.2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , незаконно збув психотропну речовину "амфетамін" ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за грошову винагороду в сумі 150 грн. Рапорт зареєстрований в ЖЄОП 25.6.2015 року за № 5647 (т.3 а.с.45);

Відповідно до ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно п.2.16. Розділу IІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р. у разі коли невідомі дата та час учинення кримінального правопорушення або інші відомості, інформація заноситься до Реєстру після їх встановлення відповідно до порядку редагування, визначеного п.8 розділом II Положення.

Згідно непосвідченій копії рапорту о/у Заводського РВ ЗМУ (т.3 а.с.45), що суд вважає порушенням ч.3 ст.99 КПК України, факт збуту психотропної речовини ОСОБА_9 відбувся 19.06.2015 року, тобто обставини, викладені в п.2.16 . Розділу IІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 69 від 17.08.2012 р. були відомі, ще 19.06.2015 року (т.1 а.с.80-83,89), але відомості про це до ЄРДР внесені лише 25.06.2015 року, в чому суд вбачає порушення ч.ч.1,2 ст.214 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто порушення порядку отримання доказу є підставою визнання його недопустимим.

Згідно ч.2 ст.86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як зазначено у витягу з кримінального провадження № 0001340 від 25.06.2015 року, підставою внесення відомостей до ЄРДР послужило повідомлення 25.6.2015 року до Заводського РВ ЗМУ ГУМВС про те, що поблизу будинку № 42 по вул. Історичній в м. Запоріжжі співробітниками СКР Заводського РВ ЗМУ ГУМВС затриманий ОСОБА_9 , який незаконно збув психотропну речовину "метамфетамін" ОСОБА_21 шляхом продажу за 150 грн. (ЄО 5645) (т.3 а.с.46).

Згідно непосвідченій копії рапорту Заводського РВ ЗМУ ГУМВС від 25.06.2015 року, що суд вважає порушенням ч.3 ст.99 КПК України, 25.6.2015 року за телефонним повідомленням 25.6.2015 року о 18.50, СОГ Заводського РВ 25.6.2015 року о 18.30 був затриманий ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який збув психотропну речовину ОСОБА_21 за грошові кошти в розмірі 150 грн. Рапорт зареєстрований в ЖЄОП 25.6.2015 року за № 5645 (т.3 а.с.46).

Ані в епізоді за 19 червня, ні в епізоді за 25 червня 2015 року, які в подальшому інкриміновані ОСОБА_9 за ч.2 ст.307 КК України. така особа як ОСОБА_21 . ІНФОРМАЦІЯ_3 не фігурує, під час досудового розслідування та в судовому засіданні особа на ім`я ОСОБА_21 як учасник процесу не допитувалась.
Серед наданих суду процесуальних документів, документи складені в присутності або за участю ОСОБА_21 відсутні. З чого суд приходить до висновку, що жодної процесуальної дії за участю особи на прізвище ОСОБА_21 не проводилось.
В постановах прокуратури Заводського району міста Запоріжжя про проведення контролю за вчиненням злочину від 5, 12 та 24 червня 2015 року зазначено, що постанови винесені за результатами розгляду клопотання слідчого по кримінального провадженню № 0001172 внесеного до ЄРДР 03.06.2015 року для проведення "оперативної закупки" у ОСОБА_9 психотропної речовини "метамфетамін". В постанові від 5.6.2015 року визначено проведення негласної слідчої дії з 5 червня по 5 липня 2015 року, однак не зазначено частини статті 307 КК України, в постановах від 12 та 24 червня період проведення негласної слідчої не зазначений (т.2 а.с.88-90).

Відповідно до ст.251 КПК України постанова слідчого, прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; правову кваліфікацію злочину із зазначенням статті (частини статті) Кримінального кодексу України; відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія; початок, тривалість і мету негласної слідчої (розшукової) дії; відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію; обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб; вказівку на вид негласної слідчої (розшукової) дії, що проводиться.

Таким чином, суд вважає, що в постанові про проведення негласних слідчих дій від 05.06.2015 року порушені вимоги п.2 ч.1 ст.251 КПК України, в постановах від 12 та 24 червня 2015 року порушені вимоги п.4 ч.1 ст.251 та вимоги ч.5 ст.246 КПК України. Окрім того, згідно ч.6 ст.246 КПК України проводити негласні слідчі дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ. В постановах прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 5, 12 та 24 червня 2015 року проведення оперативної закупки доручено оперативним співробітникам СКР Заводського РВ ЗМУ ГУМВС, в чому суд вбачає порушення ч.6 ст.246 КПК України.
Окрім того, в постанові про проведення контролю за вчиненням злочину від 5.6.2015 року (т.2 а.с.88), дата винесення постанови та період проведення слідчої дії - контролю за вчиненням злочину проставлені іншим почерком та іншим барвником, ніж решта відомостей, викладених в постанові рукописним текстом. В аналогічній постанові за 12.6.2015 року дата винесення постанови також зазначена іншим барвником та іншим почерком ніж решта відомостей, викладених рукописним текстом (т.2 а.с.90).
За таких обставин суд не може прийняти як належний доказ постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 5,12 та 24 червня 2015 року.
Згідно протоколу про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 26.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_19 про аудіо, відеоконтроль місця (особи) від 11.6.2015 року за допомогою технічних засобів проведено аудіо, відеоконтроль місця (особи) ОСОБА_9 в період 25.6.2015 року. Встановлено, що 25.6.2015 року приблизно о 17.55 ОСОБА_10 на перехресті вулиць Фільтрова та Історична в м.Запоріжжі під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_9 придбав за 150 грн. згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору. До протоколу додається оптичний носій інформації DVD-R 120 min/4.7 GB, "VIDEX", інв.№ 14/101 від 12.6.2015, таємно, с записом об`ємом 140,5 Мб. (т.1 а.с.197).

Згідно протоколу про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 22.6.2015 року, згідно якого в порядку проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001172 від 3.6.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_19 про аудіо, відеоконтроль місця (особи) від 11.6.2015 року за допомогою технічних засобів проведено аудіо, відеоконтроль місця (особи) ОСОБА_9 в період 19.6.2015 року. Встановлено, що 19.6.2015 року приблизно о 13.50 ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_4 під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_9 придбав за 150 грн. згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору. До протоколу додається оптичний носій інформації DVD-R 120 min/4.7 GB, "VIDEX", інв.№ 14/100 від 12.6.2015, таємно, с записом об`ємом 906,3 Мб. (т.1 а.с.199).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.104 КПК України в протоколі повинно бути зазначено зокрема інформація щодо застосування технічних засобів фіксації які застосовуються при проведенні процесуальної дії. Інформація щодо застосування технічних засобів фіксації процесуальної дії у вищезазначених протоколах відсутня, в чому суд вбачає порушення ст.104 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.270 КПК України аудіо-, відеоконтроль місця згідно з частиною першою цієї статті проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246,248,249 КПК України.
В протоколах (т.1 а.с.197,199) зазначено, що дана процесуальна дія проводиться на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 11.06.2015 року.
Ані при виконанні вимог ст.290 КПК України, ані при попередньому судовому розгляді в першій та апеляційній інстанції, прокурором не надана ухвала слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 11.6.2015 року, з посилання на яку проведений аудіо-, відеоконтроль місця (особи), результати якого викладені в протоколах від 26 та 22 червня 2015 року.
Як зазначено в Постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду Україні від 16.3.2017 року № 5-365кс16, відповідно до частини другої статті 290 КПК прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь?які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази ( частини одинадцята, дванадцята статті 290 КПК).
Отже, з вищенаведених положень вбачається, що невідкриття матеріалів сторонами в порядку цієї статті є окремою підставою для визнання таких матеріалів недопустимими як докази. При цьому, відкриттю, окрім протоколів, у яких зафіксовано хід та результати проведення певних дій, в обов`язковому порядку підлягають і матеріали, які є правовою підставою проведення таких дій (ухвали, постанови, клопотання), що забезпечить можливість перевірки стороною захисту та судом допустимості результатів таких дій як доказів.
Невідкриття матеріалів сторонами одна одній в порядку статті 290 КПК після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як докази.

Посилання сторони обвинувачення на наявність ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області від 11.6.2015 року відповідно до ч.5 ст.364 КПК України суд до уваги не приймає, оскільки остання не було предметом дослідження в судовому засіданні. Крім того, сторона захисту в судових дебатах посилалась на ту обставину, що дане рішення про здійснення контролю за вчиненням злочину, відповідно до положень ст.290 КПК України, стороні захисту надана не була. Таким чином, суд вважає що згідно з ч.12 ст.290 та ч.5 ст. 364 КПК України, сторона обвинувачення не вправі здійснювати посилання на наявність даного документу в матеріалах кримінального провадження.

Як зазначено в ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.05.2016 року по справі № 553/1018/15-к, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься принцип законності, який поміж іншого визначає, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати Кримінальному процесуальному кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому кодексу (ст.ст.7,9 КПК України).

Відповідно до ст. 271 КПК України, контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин та проводиться у тому числі у формі оперативної закупки. Якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.246 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Таке рішення відповідно до вимог ст.251 КПК України приймається у формі постанови. Одним з обов`язкових реквізитів постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії є найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, як це передбачено п. 1 ч.1 ст.251 КПК України.

Водночас ч.6 ст.246 КПК України визначено, що проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ.

Тобто, оперативна закупка наркотичних засобів може проводитись лише у разі внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за постановою прокурора, уповноваженою на те особою слідчим або оперативним працівником лише при наявності відповідного доручення на це слідчого.

Виходячи з вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про вчинення особою кримінального правопорушення були вперше внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2015 року.

Згідно з даними, що містяться у матеріалах провадження слідчим суддею Апеляційного суду Полтавської області за клопотаннями Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 грудня 2014 року надано дозвіл на проведення негласної (розшукової) дії у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж терміном на 2 місяці з моменту надання дозволу та 06 січня 2015 року на проведення негласної (розшукової) дії у виді аудіо-відео контролю особи терміном на два місяці з моменту надання дозволу. Вказані дозволи надані слідчим суддею до внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, у матеріалах кримінального провадження відсутні постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину. Як свідчать установлені судами обставини, стороною обвинувачення не було доведено, що такі постанови ухвалювались у рамках кримінального провадження.

На думку колегії суддів, за відсутності прийняття прокурором рішення про проведення контролю за вчиненням злочину, правильним є висновок апеляційного суду про недопустимість зазначених у вироку доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину, оскільки вони є похідними від прийняття рішення про проведення оперативної закупки.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що не було дотримано процедури проведення оперативної закупки, обґрунтованим є також висновок суду апеляційної інстанції про неможливість врахування у якості допустимого доказу показань осіб, дії яких носили характер виконання завдання спеціального підрозділу МВС, оскільки вони, здійснюючи оперативні закупки 10 січня 2015 року та 06 лютого 2015 року всупереч вимог ст.271 КПК України діяли без відповідного рішення прокурора.

Таким чином, аналізуючи надані суду в даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що докази, отримані без внесення (епізод 8.6.2015 року) або до внесення (епізод 19.6.2015 року) відомостей до ЄРДР проведення НСРД за відсутності ухвали слідчого судді (епізоди 19 та 25 червня 2015 року) чи постанови прокурора у випадку проведення такої НСРД, як контроль за вчиненням злочину (епізоди за 8,19 та 25 червня), є очевидно недопустимим.

Окрім того, згідно ч.3 ст.271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні, допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що за пропозицією працівників міліції він всі три рази, епізоди по яким інкримінуються ОСОБА_9 , телефонував тому й просив продати психотропну речовину. Всі три рази ОСОБА_10 був закупним за вимогою міліції, оскільки повідомив про те, що ОСОБА_9 продає метамфетамин. 8, 19 та 25 червня 2015 року ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_9 та просив його продати йому метамфетамин. Після того, як ОСОБА_9 погоджувався, робітники міліції видавали йому гроші для оперативної закупки.
Допитаний ОСОБА_9 в своїх показах підтвердив, що ініціатива виходила саме від ОСОБА_10 19 червня 2015 року він за проханням останнього забрав психотропну речовину та проводив її розфасовку в квартирі ОСОБА_10 та 25 червня 2015 року теж, за проханням останнього передав тому таблетку від голови, так щоб, як попросив ОСОБА_11 , факт передачі "бачив дядя".
Відповідно до ч.7 ст.271 КПК України прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених ст. 251 цього Кодексу, зобов`язаний викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.
В якості доказів вини ОСОБА_9 в інкримінованих злочинах за ч.2 ст.307 КК України прокурором надані матеріали отримані органами досудового розслідування в ході негласних слідчих дій - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів.
У цьому контексті Європейський суд із прав людини визначає, що використання агентів під прикриттям повинне бути обмежене та забезпечене відповідними гарантіями навіть у випадках боротьби із незаконним обігом наркотичних засобів. Вимоги справедливого судового розгляду, викладені у ст.6 Європейської конвенції з прав людини передбачають те, що публічні інтереси у сфері боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів не можуть слугувати підставою до використання доказів, отриманих в результаті провокації з боку працівників міліції (п.46 рішення «Ваньян проти Росії» від 15.12.2005 року, п.35-36 рішення «Тейшейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року). Даючи визначення поняттю підбурювання, Європейський суд вказує, що підбурювання має місце тоді, коли працівники міліції або особи, що діють по їх вказівці, не обмежуються пасивним розслідуванням злочинних дій, а здійснюють вплив на особу, щоби підбурювати до вчинення злочину, який за інших умов не був би вчинений, тобто отримати докази та порушити кримінальне переслідування (п.55 рішення «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року, п.37 рішення «Баннікова проти Росії» від 04.11.2010 року) Обов`язок довести відсутність підбурювання до вчинення злочину покладається на обвинувачення (п.70 рішення ЄСПЛ «Раманаускас проти Литви»). Суд зобов`язаний перевірити твердження особи щодо підбурювання до вчинення злочину та у випадку встановлення обґрунтованості такого твердження прийняти рішення відповідно до вимог ст.6 Конвенції.
Як встановлено в судовому засіданні, ініціатива у діях, які вчинив ОСОБА_9 щодо збуту психотропних речовин, у кожному інкримінованому йому епізоді належить ОСОБА_10 , який діяв за вказівкою робітників міліції та особисто телефонував обвинуваченому щодо придбання психотропних речовин.
Тобто всі три інкримінованих епізоди 8,19 та 25 червня 2015 року - збут психотропної речовини, були проведені однією і той же ж самою особою, одній і той же ж самій особі ОСОБА_9 - ОСОБА_10 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_9 , не були би вчинені без втручання агента (покупця). На момент початку проведення оперативної закупівлі не було об`єктивних та достовірних даних про те, що обвинувачений уже вчиняє чи готується вчинити злочин.
В порушення вимог п.6 ч.1 ст.251 та ч.7 ст. 271 КПК України, прокурор у своїх постановах про проведення контролю за вчиненням злочину від 5, 12 та 24 червня 2015 року не зазначає, по-перше, обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в іншій спосіб, а по-друге, не виклав обставин, які би свідчили про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину (т.2 а.с.88-90).
Крім того, суд вважає, що відповідно до Законів України "Про міліцію" та "Про прокуратуру" завданнями правоохоронних органів є запобігання правопорушенням та їх припинення, розкриття та виявлення кримінальних правопорушень, а також здійснення належного прокурорського нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.
Відповідно до положень Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду, які згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються при розгляді справ як джерело права, слідує, що після виявлення злочинної діяльності особи відпадає необхідність у наступних негласних заходах - перевірочної закупівлі, яка носить характер провокації.
Стверджується, що по суті має місце провокація злочину, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивними встановленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності підстав притягнення її до відповідальності, підбурюють цю особу до вчинення нового злочину.
Така позиція викладена у рішенні ЄСПЛ у справі "Тейксейра де Кастро проти Португалії" в якому суд зазначив, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку працівників міліції. Аналогічною є позиція ЄСПЛ у справі "Ваньян проти Росії". У п.46 даного рішення зазначено, що із вимог справедливого суду за ст.6 Конвенції випливає, суспільний інтерес в боротьбі проти наркоторгівлі не може виправдати використання доказів, отриманих в результаті провокації.
Практика ЄСПЛ є невід`ємною частиною законодавства України.
Як встановлено в судовому засіданні після проведення оперативної закупки 8.6.2015 року психотропної речовини, і виявлення кримінального правопорушення, працівники міліції не затримали ОСОБА_9 , а повторно, провели оперативну закупку психотропних речовин 19 та 25 червня 2015 року, що відповідно до практики ЄСПЛ є неприпустимим.
Отже, у порушення ст.ст.4,10 Закону України "Про міліцію", ст.ст. 3,4 Закону України "Про прокуратуру", положень ст.271 КПК України працівники правоохоронних органів не тільки своєчасно не припинили кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_9 8 червня 2015 року, та не вжили заходів для його оперативного розкриття, у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом, а і організувавши 19 та 25 червня 2015 року повторну оперативну закупку у нього психотропних речовин, спровокували останнього на вчинення нових злочинів.
Частиною 3 ст.271 КПК України заборонено використовувати у кримінальному провадженні речі і документи здобуті шляхом провокування (підбурювання) особи на вчинення злочину.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що по епізодах 19 та 25 червня 2015 року мала місце провокація з боку працівників міліції.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення право на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, який оцінює докази по своєму внутрішньому переконанню, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Ніякі докази наперед встановленої сили для суду не мають.

Таке ж положення закріплене і у ст.62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який не може ґрунтуватися на припущеннях та постановляється тільки за умови, якщо в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину доведена. Усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України. Зі змісту ч.2 ст.8 та ч.5 ст. 9 КПК України випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Таким чином, здійснюючи судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до вимог ч. 6 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 337 КПК України, оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Як наслідок, на переконання суду, ОСОБА_9 відповідно до ч.1 ст.373 КПК України підлягає виправданню.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у зв`язку з ухваленням судом виправдувального вироку судові витрати вартість проведених судових експертиз в загальному розмірі 1382,40 грн., підлягають покладенню на державу.

Керуючись ст.ст.349,368,369,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, визнати невинуватим та виправдати на підставі відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази: які знаходяться в камері зберігання речових доказів Заводського РВ Дніпровського РВ ГУНП в Запорізькій області: три згортки (один полімерний, два з фольги) з психотропною речовиною "метамфетамін" (0,0054; 0,0027; 0,00300 г) (т.1 а.с.40,41) - знищити; мобільний телефон "Nokia 105" ІМЕІ НОМЕР_1 сім-карта "life" НОМЕР_2 (т.1 а.с.49,50) повернути власникові. Грошові кошти в розмірі 150 грн., передані на зберігання до УМЗ ГУМВС України в Запорізькій області (т1 а.с.45,46) - конфіскувати.

Судові витрати (витрати на проведення судових експертиз) в розмірі 1382,40 грн., покласти на державу.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається виправданому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1