Провадження № 1-кп/643/76/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018

12 квітня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004862 від 06.10.2015 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 05.10.2015 близько 22:00, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Маршала Батицького, 8, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,діючи за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом «Lexus ES-350», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , не маючи права користування вказаним транспортним засобом, без дозволу власника, скориставшись тим, що ключі від транспортного засобу «Lexus ES-350» були йому передані власником з метою проведення фарбування сидінь в салоні зазначеного транспортного засобу без присутності власника, відкрив транспортний засіб «Lexus ES-350» та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати транспортний засіб для власних потреб, сів за кермо транспортного засобу та завівши його зрушив з місця, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

Далі, цього ж дня, приблизно о 22:30 ОСОБА_8 , перебуваючи за кремом вищевказаного транспортного засобу на перехресті вул. Халтуріна та 50 річчя СРСР у м. Харкові, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний № НОМЕР_2 , в наслідок чого автомобіль «Lexus ES-350» отримав механічні пошкодження, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 31.10.2017 на загальну суму 190956,80грн.

ОСОБА_8 в судовому засіданні свою провину визнав частково, не спростовуючи факту того, що 05.10.2015 дійсно сів за кермо автомобіля потерпілої, т.я. її чоловік ОСОБА_9 залишив автомобіль з метою фарбування салону разом із ключами, а у зв`язку із необхідністю помити автомобіль тощо, ОСОБА_8 керуючи автомобілем «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , в якому також перебували і сторонні особи, не впорався з керуванням та на перехресті вул. Халтуріна та пр. 50 річчя СРСР в м. Харкові допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Juke», внаслідок чого автомобіль ОСОБА_6 отримав механічні пошкодження. Також ОСОБА_8 зазначив, що не мав умислу на угон автомобіля потерпілої, а лише намагався використати автомобіль для подальшої роботи з ним та в особистих цілях. Вважає себе винним в тому, що сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння, не погоджується із сумою заявленого цивільного позову. У скоєному покаявся, матеріальну шкоду не відшкодував.

Колегія суддів, дослідивши наданні докази, прийшла до висновку, що вина ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом, що мало місця 05.10.2015 і завдало великої матеріальної шкоди потерпілої ОСОБА_6 , знайшла своє підтвердження, виходячи із наступного.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що її цивільний чоловік ОСОБА_11 вирішив пофарбувати автомобіль «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , для чого в мережі Інтернет знайшов майстрів СТО, куди й доставив автомобіль. В подальшому, ОСОБА_9 обурився неякісною роботою, а близько 2-х годин ночі 05.10.2015 дізналися, що автомобіль попав у ДТП. Потерпіла також зазначила, що з дня вчинення ОСОБА_8 злочину, останній до теперішнього часу ніяким чином не відшкодував вчинену матеріальну шкоду і не намагався. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2015 придав для цивільної дружини автомобіль «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Вирішили привести салон автомобіля у належний стан, тому через мережу Інтернет знайшов СТО із боксами, закритим майданчиком. Привіз автомобіль, залишив ключі від нього з метою зачинення від крадіжки. Документи, договори не складались, не укладались, дозволу на використання, пересування автомобіля не надавав. У визначений день автомобіль не був готовим, ОСОБА_8 у неналежних умовах здійснював фарбування, на що ОСОБА_11 зауважив і залишив автомобіль для належного виконання обумовлених робіт. Ніччю 05.10.2015 дізналися, що ОСОБА_8 без дозволу керував автомобілем і скоїв ДТП, пошкодивши автомобіль ОСОБА_10 .

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що у жовтні 2015 з товаришами стояли на вулиці, до них під`їхав раніше знайомий ОСОБА_8 , який був за кермом автомобіля «Lexus», у стані алкогольного сп`яніння та запропонував попрацювати, на що вони погодилися та сіли у автомобіль, а на перехресті зіткнулися з автомобілем «Nissan Juke». Також свідок зазначив, що адресу спрямування та кому належить автомобіль, не обговорювали.

Аналогічного змісту з поясненнями свідка ОСОБА_12 , дав пояснення в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 .

Вищевказані події знайшли своє підтвердження і в протоколу огляду речей від 06.10.2015, а саме, транспортного засобу «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 ;

- протоколами огляду місця події від 05.10.2015 та від 06.10.2015;

- протоколом серії АП1 № 879714 про адміністративне правопорушення від 06.10.2015;

- протоколом серії АП1 № 879715 про адміністративне правопорушення від 06.10.2015;

Далі, із висновку судово-цитологічної експертизи № 1193-Ц/15 від 02.12.2015 вбачається, що в результаті проведення судово-медичної експертизи двох марльових тампонів-змивів, вилучених з переднього лівого сидіння та з переднього лівого боку з подушки безпеки відповідно, виявлено сліди крові людини. При серологічному дослідженні у крові виявлено антиген В, ізогемагглютинини не виявлено. Таким чином, належність крові в досліджених об`єктах, не виключається від любої особи (осіб) з груповою належністю крові В (ІІІ) із ізогемагглютининами анти-А, в тому числі і від громадянина ОСОБА_8

- висновком судово-трасологічної експертизи (дактилоскопічної експертизи) № 44 від 21.10.2015 з дактилоскопічною картою;

- висновком ТОВ «Експерт Класс» № 118С від 16.10.2015, із висновку якої вбачається, що вартість матеріальної шкоди, вчиненої власнику автомобіля «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску, з урахуванням зносу на момент вчинення злочину, а саме, 05.10.2015, складає 448340грн. з фото таблицею до нього.

В судовому засіданні допитаний експерт тов. «Експерт Класс» ОСОБА_14 , який підтвердив свій висновок.

Між тим, із висновку повторної судової авто товарознавчої експертизи № 8045 від 31.10.2017 вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , в наслідок ДТП станом на 05.10.2015 складає 190956,80грн.

Таким чином, доводи обвинуваченого, що не мав умислу на заволодіння автомобіля потерпілої, суд вважає неспроможними, т.я. аналізуючи у сукупності перелічені вище докази, такі як, пояснення свідків, висновків експертиз,

колегія суддів надійшла до висновку, що ОСОБА_8 діяв умисно та незаконно, у стані алкогольного сп`яніння, без дозволу власника, заволодів автомобілем «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , що вказує на прямий умисел, а потрапивши у ДТП, завдав матеріальної шкоди власнику вказаного автомобіля, а тому, розцінює зайняту позицію обвинуваченого критично, як лінію захисту та небажання нести відповідальність за скоєння тяжкого злочину.

Отже, при наявності вищевикладеного, вина ОСОБА_8 знайшла своє підтвердження і суд кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення яке відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання задовільно, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходив лікування в умовах наркологічного відділення ХОКНЛ з 03.02.2017 по 07.02.2017, а також, що обвинувачений в скоєному злочині покаявся, матеріальну шкоду не відшкодував.

Суд приймає до уваги також те, що у ОСОБА_8 є хронічне захворювання і останній потребує непереривного лікування, що вбачається із довідки Харківської міської клінічної лікарні № 13 від 10.04.2018, і те, що проживає разом із матір`ю пенсіонером - ОСОБА_15 , 1941 року народження, яка має низку хронічних захворювань і за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено медичним висновком Харківської міської поліклініки № 6 від 17.12.2018 № 15568, пенсійним посвідченням, відомостями відділу РАГС Московського районного управління юстиції м. Харкова, характеристикою з місця проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає каяття, обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке відбулося у 2015.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до правил ст. 69 КК України при наявності декілька обставин, які пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, суд надійшов до висновку, що при таких обставинах, є об`єктивні підстави для застосування до обвинуваченого правил ст. 69 КК України та призначає покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.3 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, а покарання з застосуванням вищевказаної статті КК України буде справедливим і співрозмірним зі скоєним.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 448340грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., який колегія суддів задовольняє частково, виходячи із наступного.
Так, при вирішенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить із положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України відповідно до яких, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки висновком повторної судово-автотоварознавчої експертизи встановлений розмір вчиненої матеріальної шкоди власнику автомобіля «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 в сумі 190956грн., а з боку потерпілої жодного доказу суду не надано у підтвердження заявленої нею суми відшкодування, суд вважає доведеним розмір матеріальної шкоди, визначеним експертом, що і підлягає стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позову щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10000грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

По справі є судові витрати за проведення судових експертиз на загальну

суму 4824,04грн., оплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Далі, прокурором заявлено клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд керується вимогами глави 18 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків зазначених у вказаній статті.
Підставою, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 176 КПК України, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Отже, приймаючи до уваги вимоги заявленого клопотання, враховуючи положення розділу ІІ КПК України, колегія суддів вважає за недоцільне обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 таку міру запобіжного заходу як тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, ст. 69 КК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у відповідності до правил ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 , не обирати .
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 190956 (сто дев`яносто тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість)грн., 80 коп. та 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

В іншої частини вимог цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 4824 (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири)грн., 04 коп.

Речові докази: автомобіль «Lexus ES-350», р/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілій ОСОБА_10 згідно розписки вважати повернутим законному власнику; експертні пакети, що містяться у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючи суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3