Справа № 446/2108/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченої ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 16 вересня 2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дідилів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше судимої 10.06.2015 р. Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 81 години громадських робіт;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Кам`янка-Бузького районного суду від 10 червня 2015 р. ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 81 години громадських робіт та згідно направлення КВІ УДДУВП в Кам`янка-Бузькому районі, скерована для відбування покарання у Старояричівську сільську раду. При цьому, ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування призначеного покарання у виді громадських робіт.
ОСОБА_4 , будучи ознайомленою з порядком відбуття покарання у виді громадських робіт, від призначеного покарання умисно ухилилась, тобто не приступила до виконання громадських робіт та не відпрацювала жодної години, затвердженої графіком виходу на роботу, що підтверджується з повідомлення № 480 від 09.09.2015 р., видного головою Старояричвської сільської ради ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно була ознайомлена з порядком відбування громадських робіт, однак вирішила на такі роботи не ходити. В даний час жалкує про вчинене, щиро покаялась та просила її суворо не карати.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинене особою засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченої суд бере до уваги, що вона раніше судима, судимість не погашена, за місцем проживання характеризується виключно негативно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті Кам`янка-Бузької ЦРЛ не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Врахоючи те, що ОСОБА_4 вчинила новий злочин до повного відбуття покарання, призначеного вироком Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області від 10.06. 2015 р. у виді 81 години громадських робіт, тому покарання їй потрібно призначити з застосуванням ст. 71 КК України і на підставі ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання громадські роботи перевести в більш суворий арешт, виходячи зі співвідношення, що одному дню арешту відповідають всім годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ст. 71 КК України до новообраного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 червня 2015 р. у виді 81 години громадських робіт, та виходячи зі встановленого ч. 1 ст. 72 КК України співвідношення покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) місяців 5 (п`яти) днів арешту.
Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя