У Х В А Л А
31 жовтня 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

Власник майна ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати накладений арешт.
В обґрунтування клопотання власника майна посилається на наступне.
В рамках зазначеного провадження згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року 12.06.2017 року слідчими було проведено обшук в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого у смт Авангард Одеської області по вул. Базова, 20 м. Одесі, в результаті якого був вилучений мобільний пристрій марки Samsung Imei № НОМЕР_1 , який належить заявнику на праві особистої власності.
З листа уповноваженої особи Управління СБУ в Одеській області від 19.09.2017 року заявнику стало відомо, що на зазначений мобільний пристрій слідчим суддею накладено арешт, що унеможливлює повернення мобільного пристрою.
При розгляді питання про арешт мого майна ОСОБА_3 не була присутня.
Зазначений мобільний пристрій та інформація на ньому не є знаряддям, предметом чи засобом вчинення будь-якого злочину.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно цього мобільного пристрою, на який було накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Зокрема вважаю, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна, що є об`єктом права власності заявника.
Стосовно ОСОБА_3 кримінальне провадження не відкривалося, підозра органами слідства не повідомлялась, остання не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, які вчинили суспільно небезпечне діяння. Крім того не встановлено обставин, з яких може вбачатися, що вказаний мобільний пристрій з наявною інформацією на ньому має значення речового доказу для кримінального провадження.
На думку власника майна, обмеження, накладені судом щодо мобільного пристрою є необґрунтованим.
З огляду на викладене, власник майна просить скасувати арешт в повному обсязі.
В судове засідання власник майна не з`явилася та згідно із письмовою заявою клопотання підтримує та просить розглядати клопотання про скасування арешту майна за її відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, відповідно до якої вказаний мобільний телефон речовим доказом не визнаний, щодо вирішення питання про скасування арешту покладається на розсуд суду.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Під час розгляду клопотання про арешт власник тимчасового вилученого майна не був присутній, внаслідок чого слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити належним чином та встановити наявність підстав для арешту майна вказаного.
Відповідно до письмової заяви слідчого від 30.10.2017р. та доданих до клопотання матеріалах встановлено, що зазначений мобільний телефон не є доказом у кримінальному провадженні, оскільки до теперішнього часу органом досудового розслідування вказане майно не визнано речовим доказом.
Власник зазначеного майнане є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто не підпадає під коло осіб, визначених ст.170 КПК України.
Отже, на цей час правові підстави для арешту зазначеного мобільного телефону, передбачені ст.170 КПК України, відпали.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2017 року, в частині арешту мобільного телефону Samsung Imei № НОМЕР_1 .
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
31.10.2017