Справа № 215/2794/17

УХВАЛА
12 грудня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

В провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 щодо вчинення замаху на умисне убивство, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, та незаконного зберігання бойових припасів.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , через актуальність ризиків, з урахуванням данних про особу обвинуваченого, спосіб вчинення злочину, для недопущення ухилення від суду і перешкоджання кримінальному провадженні, в т.ч. впливу на потерпілих і свідків.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання прокурора через відсутність визначених законом ризиків
Обвинувачений в судовому засіданні також заперечував щодо клопотання прокурора .
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого і тяжкого кримінальних правопорушень, в т.ч. проти життя і здоровя громадян вчиненого небезпечним для життя багатьох осіб способом, за які передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків і постійного джерела доходу не має, таким чином може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню, в т.ч. шляхом впливу на потерпілих, свідків .
На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність проведення допиту свідків та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно ст.331 ч.3 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 11 лютого 2018 року включно.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Судді: