АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, без визначеного місця реєстрації та проживання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 18 травня 2017 року приблизно о 00 годин 20 хвилин, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, шляхом пошкодження вікна першого поверху будинку АДРЕСА_1 , проник до підвального приміщення. Знаходячись у підвальному приміщенні зазначеного будинку ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленої металевої пилки, зрізав належний ПАТ «Укртелеком» кабель ТПП 100x2x0,4 довжиною 12 м., вартістю 134, 40 грн. за один метр, на суму 1 612, 80 грн., та кабель ТПП 50x2x0,4, довжиною 16 м., вартістю 56, 85 грн. за один метр, на суму 909, 60 грн., а всього на загальну суму 2 522, 40 грн. Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій умисел на таємне викрадення майна до кінця, через пошкоджене вікно разом з викраденим намагався покинути місце злочину, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий працівниками служби охорони.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із доповненнями, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, просить вирок суду змінити в частині кваліфікації його дій та визнати його винним за ч.2 ст. 185 КК України, застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році», зарахувати йому у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 18 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, застосувати до нього положення ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_6 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Зокрема вказує на тяжкий стан здоров`я його матері.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані сторонами докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам належності та допустимості.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на:
показаннях свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які в судовому засіданні суду першої інстанції показали, що бачили, як ОСОБА_6 викинув через вікно підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 кабель та металеву пилку, після чого виліз сам;
даних протоколу огляду від 18.05.2017 року, відповідно до яких за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 27-а, у підвальному приміщенні, виявлено відсутність 4 відрізків кабелю, а поблизу підвального приміщення виявлено відрізки металевого кабелю з пластиковим покриттям, металеву пилку, поряд з якими перебував ОСОБА_6 .

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.
При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім дослідженим доказам, зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за встановлених вироком суду обставин.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію дії обвинуваченого є необґрунтованими та спростовуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність у справі обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, суд першої інстанції правильно визначив йому вид та розмір покарання та обґрунтовано дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства і про необхідність призначення йому покарання до реального відбування.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, колегія суддів вважає правильним визначений судом першої інстанції строк попереднього ув`язнення, зарахований у строк покарання на підставі Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року та не вбачає підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі після 20 червня 2017 року, оскільки це буде суперечити положенням Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання та зарахування строку попереднього ув`язнення" від 18.05.2017 року.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_6 під дію цього закону не підпадає.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3