справа № 606/2007/17
Ухвала
іменем України
21 грудня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

здійснюючи підготовче судове засідання у залі суду міста Теребовлі у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000421, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового провадження між потерпілим та обвинуваченою 16 листопада 2017 року укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що угоду можливо затвердити, так як вона відповідає вимогам закону.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він не в повному обсязі розумує наслідки затвердження угоди судом. Також потерпілий вказав, що не погоджується на затвердження угоди від 16 листопада 2017 року.

Суд, перевіривши угоду на відповідність її вимогам КПК України та закону, вважає, що у затвердженні вказаної угоди слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.4 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Згідно п. 2 ч. 5 ст.474 КПК України, крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст.474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Зокрема, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідно до ст. 474 КПК України.

З огляду на те, що потерпілий відмовився від укладення угоди, суд приходить до висновку про відмову у її затвердженні.

Керуючись ст.. 314, ст.474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 від 16 листопада 2017 року відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: