Справа № 522/832/18
1-кп/522/66/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 07.01.2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перехрестово, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
07 січня 2018 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по вул.Канатній на зупинці громадського транспорту «Куликове поле», зупинив автомобіль марки Мазда 6, чорного кольору, державний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, ОСОБА_3 відкрив передні пасажирські двері вищевказаного автомобілю та сів на переднє сидіння, на якому знаходився мобільний телефон Самсунг А3, який належав ОСОБА_6 , та попросив відвезти його до місця проживання. Та після того, як ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_3 у останнього в цей час виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання визначив вищевказаний мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що його дії залишаться непомітні для ОСОБА_6 , таємно викрав з переднього пасажирського сидіння автомобіля, на якому він сидів мобільний телефон Самсунг А3, в корпусі чорного кольору, вартістю 8 470 гривень та вийшов з автомобілю.

Далі ОСОБА_7 розуміючи протиправність своїх дій, покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 8 470 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.
Згідно угоди про визнання винуватості від 15.01.2018 року, укладеної між прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000250 від 07.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за згодою потерпілого ОСОБА_6 та між підозрюваним ОСОБА_3 , останній під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному діянні та щиро кається у вчиненому.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України звільнивши його від покарання з випробуванням строком на 1 рік, а також застосування обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на її затвердженні.
Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 15.01.2018 року, укладену між ним за згодою потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 15.01.2018 року, укладену між прокурором та підозрюваним.

Потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву про надання згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочиномсередньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність у потерпілого претензій майнового характеру, а також те, що він раніше не судимий.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
За таких обставин суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства і до ОСОБА_3 при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75,76 КК України,
Виходячи із вищевикладеного, дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 15.01.2018 р., укладена між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 15.01.2018 р., укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного)року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та реєстрації.

Речові докази по справі: мобільний телефон Самсунг А3 - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя:
01.03.2018