АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/5192/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 06.07.2017 року під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року, а саме: автомобіль марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 та який на праві власності належить ОСОБА_7 ; два ключі ( з брелком) від автомобіля марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 : 1) MUL - T - LOCK, 2) YMOS.

Згідно ухвали слідчого судді, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.07.2017 року, скасувати цю ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення та без участі власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали суду вона дізналася 21.09.2017 року після її отримання в суді, з 22.09.2017 року по 27.09.2017 рік вона перебувала у щорічній відпустці, а тому, на думку адвоката, строк апеляційного оскарження був нею пропущений з поважних причин.

Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки клопотання слідчого не містить обґрунтування того, яке саме відношення ОСОБА_7 має до кримінального провадження № 0000752, внесеного до ЄРДР 23.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і чому на належне їй майно має бути накладено арешт.
Також зазначає, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно поза межами строку, встановленого ст. 171 КПК України.

Крім того, на думку представника власника майна, розглянувши клопотання слідчого без повідомлення власника майна, суд порушив її право на захист.

Прокурор у кримінальному провадженні до суду апеляційної інстанції не з`явився, на адресу прокуратури м. Києва завчасно направлялися повідомлення про судовий розгляд з зазначенням часу та місця судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна та його представника. З апеляційною скаргою представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 звернулася після того, як дізналася про наявність оскаржуваної ухвали, яка була отримана нею 21.09.2017 року, а з 22.09.2017 року по 27.09.2017 рік вона перебувала у щорічній відпустці, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за № 0000752 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органами досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 займаються незаконним збутом наркотичних засобів на території м. Києва.

Під час проведення 06.07.2017 року обшуку автомобіля марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №23 по проспекту Академіка Глушкова, у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року, було вилучено два сліди папілярних узорів із зовнішньої поверхні лівих передніх дверей автомобіля, зазначений транспортний засіб, а також два ключі ( з брелком) MUL - T LOCK та YMOS до вказаного автомобіля.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_16 від 07.07.2017 року транспортний засіб "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 ; два ключі ( з брелком) від автомобіля марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 : 1) MUL - T - LOCK, 2) YMOS визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000752 від 23.05.2016 року.
11.07.2017 року старший слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про та накладення арешту на тимчасово вилучене 06.07.2017 року під час обшуку майно, а саме: автомобіль марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 та який на праві власності належить ОСОБА_7 ; два ключі (з брелком) від автомобіля марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 : 1) MUL - T - LOCK, 2) YMOS, яке обґрунтовував тим, що вказаний автомобіль, яким користується ОСОБА_10 є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а накладення арешту необхідно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.07.2017 року клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_16 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на належний на праві власності ОСОБА_7 транспортний засіб та два ключі (з брелком) до нього , з огляду на те, що існує необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення з метою забезпечення збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий, який звернувся з клопотанням та слідчий суддя не дотрималися.

Зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що стороною обвинувачення ініціюється накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання визначеного санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Главою 10 та Главою 17 КПК України визначено правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з цим слідчий суддя вийшов за межі наданих кримінальним процесуальним законом повноважень та наклав арешт на належний ОСОБА_7 автомобіль з ключами до нього з іншою метою, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів, вийшовши за межі клопотання. При цьому не перевірено та необґрунтовано належним чином можливість застосування у даному кримінальному провадженні такого виду покарання, як конфіскації майна транспортного засобу "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 з ключами до нього, з посиланням на конкретні обставини провадження, що вказують на існування такої можливості, щодо особи, яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні органу досудового розслідування чіткої правової підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_7 .

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва радником юстиції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно тимчасово вилучене 06 липня 2017 року під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2017, а саме: автомобіль марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 та який на праві власності належить ОСОБА_7 ; два ключі ( з брелком) від автомобіля марки "Mercedes - Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 : 1) MUL - T - LOCK, 2) YMOS., скасувати.
Постановити нову, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва радником юстиції ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000752 від 23.05.2016 року, відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4