В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2017 Справа №607/4307/17

Провадження №1-кп/607/653/2017

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження №0000025 від 27 березня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Нижбірок Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи директором приватного підприємства «Імекс» (, м. Тернопіль, вул. Чайковського, 39/26, далі ПП «Імекс» призначений на посаду згідно наказу №1-2 від 02.01.2014, звільнений з посади згідно наказу №2-к від 29.01.2016), виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, яка відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (із змінами та доповненнями) зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996 від 16.07.1999 року (далі Закон №996) є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п.6 ст.8, п.8 ст.9 Закону № 996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, а також згідно статуту ПП «Імекс», затвердженого 16.11.2011 засновником ПП «Імекс» ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), будучи уповноваженим на управління підприємством, самостійне вирішення питань діяльності підприємства, за винятком віднесених статутом до компетенції власника, діючи від імені підприємства, представляючи його інтереси в інших підприємствах, організаціях та державних органах, будучи уповноваженим на укладання угод від його імені, наймання та звільнення за погодженням із власником працівників підприємства, вчинення інших дій по оперативному керівництву роботою підприємства, будучи підзвітним власнику підприємства, організовуючи виконання його рішень, посягаючи на встановлений законодавством порядок обігу офіційних документів, маючи умисел на службове підроблення, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, вчинив службове підроблення при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ПП «Імекс», вибрав об`єкт посягання суспільні відносини у сфері службової та професійної діяльності, встановлений порядок діяльності підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності в частині підготовки, складання, використання і видачі офіційних документів, а також посвідчення фактів, які мають юридичне значення, та в період протягом травня-грудня 2015 року умисно вчиняв службове підроблення шляхом підписання та видачі недостовірних офіційних документів ПП «Імекс» про вчинення господарських операцій підприємства (придбання товарно-матеріальних цінностей та будівельно-монтажних робіт у контрагентів) без їх фактичного проведення.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ПП «Імекс», в період із 01.05.2015 по 31.12.2015 (точні дати встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим) отримував від засновника ПП «Імекс» ОСОБА_6 оформлені недостовірні офіційні документи, а саме: договори та первинні фінансово-господарські документи про нібито придбання ПП «Імекс» товарно-матеріальних цінностей та будівельно-монтажних робіт у ПП «Аква-Медікум» (), ТОВ «Профі Хаус» () та усвідомлюючи, що фактично відповідні операції (в тому числі як директор і працівник ПП «Імекс») не проводив, підписував їх по вказівці засновника

ПП «Імекс» ОСОБА_6 та передавав йому, зокрема наступні офіційні документи:

по контрагенту ТОВ «Профі Хаус» ():

-договір купівлі-продажу від 19.05.2015 про придбання обладнання на загальну суму 5 796 000,42 грн. в т.ч. ПДВ 966 000,07 грн.;

-додаток №1 до договору купівлі-продажу від 19.05.2015 про придбання блоку обліку газу DN150PN6,3 типу УУГ-Б-1-1150-6,3-2-2/150-1-1, 1 штуки та блочного вузла очистки газу БПГ-ФСГ-150-6,3/LS-1-1, 2 штуки, на загальну суму 5 796 000,42 грн. в т.ч. ПДВ 966 000,07 грн.

по контрагенту ПП «Аква-Медікум» ():

-два примірники акту надання послуг №82 від 30.09.2015 до договору №02/11/15 від 02.11.2015 про виконання будівельно-монтажних робіт по ГРС Щорс на загальну суму 133 490,16 грн. з ПДВ (22 248,36 грн. ПДВ);

-два примірники акту надання послуг №83 від 30.11.2015 до договору №12/11/15 від 12.11.2015 про виконання будівельно-монтажних робіт по ГРС Багрин на загальну суму 106 145,15 грн. з ПДВ (17 690,86 грн. ПДВ);

-два примірники видаткової накладної №89 від 15.12.2015 до договору №02/11/15 від 02.11.2015 про відпуск монтажної катушки 18D DN159 PN63, 2 штуки, на загальну суму 65 076 грн. з ПДВ (10 846 грн. ПДВ);

-два примірники видаткової накладної №81 від 30.11.2015 до договору про виконання роботи №05/10/15 від 05.10.2015 про відпуск лічильника газового РГК-65, 1 штуки, на загальну суму 13 580 грн. з ПДВ (2263,33 грн. ПДВ).

Фактично ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ПП «Імекс», вказаний договір з додатком не укладав, придбання товарно-матеріальних цінностей та будівельно-монтажних робіт згідно перелічених первинних документів не проводив, у зв`язку з чим усвідомлював те, що підписує і надає ОСОБА_6 завідомо неправдиві офіційні документи.

В подальшому первинні фінансово-господарські документи про нібито придбання ПП «Імекс» товарно-матеріальних цінностей та будівельно-монтажних робіт у ПП «Аква-Медікум» (), ТОВ «Профі Хаус» (), а також ПП «Компанія Фотоніка» (), ТОВ «Нафта Торг-ЛТД» (), ТОВ «БК Оптима» (), використано засновником ПП «Імекс» ОСОБА_6 для відображення в бухгалтерському обліку підприємства та врахування при підготовці та подачі податкової звітності з метою на заниження податкових зобов`язань ПП «Імекс», про що ОСОБА_3 обізнаним не був.

Таким чином, директор ПП «Імекс» ОСОБА_3 протягом травня-грудня 2015 року, здійснив складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та інше підроблення офіційних документів, що містять зафіксовану на матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, можуть бути використані як документи-докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення, а саме: складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

29 березня 2017 року між прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000025 від 27 березня 2017 рокута обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2017 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості від 29 березня 2017 року, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості від 29 березня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дії, які виразилися у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів у, а тому його дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 366 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 29 березня 2017 року, міру покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000025 від 27 березня 2017 року угоду про визнання винуватості від 29 березня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 березня 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддяОСОБА_1