Провадження №1-кс/760/1799/18
Справа № 760/2301/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю начальника другого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , яку під час розгляду скарги уточнила та просила скасувати рішення заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 01.06.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 30.05.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4 ст.368 КК України, зобов`язання прокурора відновити досудове розслідування, зобов`язання прокурора вручити ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, зобов`язання вчинити у кримінальному провадженні №0000166 від 30.05.2016 одну із дій передбачених ч.2 ст.283 КПК України, та встановити для заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 процесуальний строк.

В обґрунтування доводів та вимог скарги, адвокат ОСОБА_4 наголосила на неефективність та затягування слідства, а також на зловживання правом на зупинення досудового розслідування, що передбачено лише за виключних обставин.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу її підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вказавши що досудове розслідування зупинено в зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва, а тому в її задоволені просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо, зокрема, наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.
Згідно ч. 4 ст. 280 КПК України, досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право оскаржити її слідчому судді.
Що ж стосується доводів захисника про те, що у кримінальному провадженні вже погоджувалося 7 запитів про міжнародну правову допомогу до прийняття постанови про зупинення досудового розслідування від 01.06.2017, а отже відсутні підстави для застосування положень ст.280 КПК України прихожу до наступного.

Як вбачається з долученої до матеріалів скарги постанови про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000166 від 30.05.2016 року, підставою для зупинення досудового розслідування кримінального провадження є наявність необхідності у виконанні процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, які згідно повідомлення детектива спрямовані до компетентних органів Республіки Австрії, Французької Республіки та Федеративної Республіки Німеччини.
Із наданих заперечень та пояснень вбачається, що станом на день розгляду скарги матеріали за результатами виконання запитів про міжнародну правову допомогу на адресу органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не надходили.
Таким чином на даний час наявні передбачені п.3 ч.1 ст.280 КПК України підстави для зупинення досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні.
Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про зловживання органом досудового розслідування щодо порушення розумних строків кримінального провадження в матеріалах скарги не міститься.
Також, захисник в обґрунтування скарги посилається на те, що запити про міжнародну правову допомогу було надіслано до відповідних міжнародних органів Національним антикорупційним бюро України, хоча, на її думку, зазначені запити, згідно із статтею 545 КПК України, мали надсилатися Генеральною прокуратурою України, що також передбачено ч. 13 ст. 46 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції (дата підписання 31.10.2003, дата ратифікації Україною 18.10.2006) та п. 2 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006 № 251-V. Однак, слідчий суддя вважає дане твердження захисника необґрунтованим, оскільки частиною 1 статтею 545 КПК України Національне антикорупційне бюро України визначено, як центральний орган України, який має право звертатися із запитами про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, віднесеному до підслідності НАБУ.
Окрім того, слід зауважити, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

У поданій скарзі захисник підозрюваного також ставить питання про зобов`язання заступника Генерального прокурора України - керівника спеціалізованої антикорупційної прокуратури України виконати одну із вимог ст. 283 КПК України та вручити ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, виключивши з повідомлення про підозру від 13.12.2016 обставини вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у редакції, чинній до набрання 01.07.2011 року змін внесеними ЗУ №3207-VI від 07.04.2011.
Так, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166 від 30.05.2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст.368 КК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 13.12.2016.
Зокрема, ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що у 2010 році останній обіймаючи посаду члена Центральної виборчої комісії, можливо отримав від представників політичної партії «Партія регіонів» хабар у розмірі 100 000 доларів США за виконання останнім в інтересах висунутого політичного партією кандидата в Президенти України дій з використанням наданого йому службового становища, пов`язаних із проведенням виборів в 2010 році Президента України.

Разом з тим, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що впродовж 2012 року він обіймаючи посаду члена Центральної виборчої комісії, отримав від представників політичної партії «Партія регіонів» чотири хабарі у вигляді витрат, понесених ним у зв`язку із здійсненням ряду закордонних візитів, на загальну суму 16 734 долари США та в розмірі 45 000 доларів США, за виконання останнім в інтересах висунутих політичною партією «партія регіонів» кандидатів в народні депутати України, дій з використанням наданого йому службового становища, пов`язаних із проведенням виборів в 2012 році народних депутатів України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України, на яку посилається скаржник у скарзі, встановлено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Тобто, закон надає можливість прокурору, діяти в межах повноважень визначених КПК України та самостійно приймати певне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 284 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
До зазначеного переліку не входить, як підстава для закриття кримінального провадження, зміна раніше повідомленої підозри підозрюваному. Діючим КПК України не передбачено обов`язку слідчого або прокурора закрити кримінального провадження щодо кримінального правопорушення (про підозру у вчиненні якого було повідомлено особу), у випадку зміни раніше повідомленої підозри. В даному випадку передбачено внесення прокурором відповідних відомості до ЄРДР про зміну раніше повідомленої підозри.
Як встановлено у судовому засіданні, підозрюваному ОСОБА_5 на початку досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3,4 ст.368 КК України, об`єктивна сторона якого передбачає не лише одержання хабара службовою особою, але й вчинення чи не вчинення цією службовою особою у зв`язку з цим дій в інтересах того, хто цей хабар надає.
Враховуючи, що прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, він має право самостійно прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
З огляду на наведене, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, приходжу до висновку що у задоволенні скарги слід відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення.

Що стосується посилань та прохання адвоката про поновлення йому процесуального строку із зверненням скаргою, слідчий суддя дійшов висновку про його задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення досудового розслідування,задовольнити частково.

Поновити строк на подання скарги.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1