УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_4 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року за ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, та зараховано строк його попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 10 місяців 24 днів.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_4 , у якій останній просив звільнити його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він відбув покарання більше половини строку, який йому був присуджений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка є особою з інвалідністю.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність підстав для застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого було засуджено ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, на які згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не розповсюджується.

Вислухавши доводи учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосовування амністії в України», а також до осіб, які зокрема засуджені за розбій (стаття 187 КК України 2001 р.; статті 86, 86-1 і 142 КК України 1960 р.).

Зазначені вище положення щодо заборони застосування до засудженої за розбій особи амністії передбачені у абзаці другому статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», відповідно до якого, амністія також не застосовується до осіб, засуджених за розбій.

Таким чином, враховуючи зазначені вищі положення законодавчих актів, які регулюють підстави та порядок застосування в Україні амністії, остання не може бути застосована до ОСОБА_4 з огляду на категорію злочину, за який його було засуджено, незважаючи при цьому на наявність інших відповідних підстав для її застосування, передбачених положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», а отже, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування до нього амністії.

На підставі викладеного та керуючись п. «в» ст. 1, ст.ст. 9, 10, 11, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року за ч. 1 ст. 187 КК України, про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1