Справа № 449/792/16-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

05.03.2018 м.Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржник покликається на те, що нею 13.09.2017 року у прокуратуру Львівської області подано скаргу щодо неналежного стану досудового розслідування кримінального провадження №0000573 від 09.10.2015 року за ч. 2 ст. 125 КК України. 06.10.2017 року вона отримала відповідь від першого заступника керівника регіональної прокуратури, що 21.09.2017 року слідчим відділом Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області прийнято постанову про закриття вказаного вище кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Водночас, у даній відповіді зазначено - процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято внаслідок того, що не здобуто доказів наявності умислу в діях винуватця спричинення їй легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Проте не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримання є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. 13.10.2017 року начальнику СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУ НПУ у Львівській області рекомендованою поштою надіслано заяву із проханням відіслати на її адресу копію постанови про закриггя кримінального провадження, однак жодної відповіді отримано не було. 23.11.2017 року до Генеральної прокуратури України було надіслано скаргу із додатками щодо незаконності прийнятого рішення про закриття кримінального провадження, ненадання їй копії постанови про закриття кримінального провадження. 03.01.2018 року перший заступник керівника регіональної прокуратури повідомив її, що підстав для скасування постанови про закриггя кримінального провадження від 21.09.2017 року немає, при цьому копія повідомлення слідчого із згадуваною постановою нібито була надіслана на мою адресу у день її винесення. Посилається на те, що наведена у відповіді першого заступника керівника регіональної прокуратури від 03.01.2018 року інформація про надіслання їй повідомлення із копією оскаржуваної постанови від 21.09.2017 року не відповідає дійсності. Вважає, що слідчий незаконно закрив кримінальне провадження за відсутністю складу злочину в діях особи. Незважаючи на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 21.09.2017 року їй не надсилалася, ризик повернення судом цієї скарги внаслідок пропуску строку подання скарги існує (прокурор неодноразово повідомляв, що нібито перевіряв факт надіслання постанови потерпілій у кримінальному провадженні). Відтак, у скарзі просить поновити строк для її подання.

Скаржник в судовому засідання скаргу підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у скарзі, в перерві судового засідання отримала копію постанови про закриття кримінального провадження від прокурора.

Прокурорк в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив.

Вивчивши скаргу, письмові докази, вислухавши скаржника і прокурора, вважає що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 21.09.2017 року, встановлено, що 21.09.2017 року старшим слідчим відділом Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000573 від 09.10.2015 року за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно листа-відповіді першого заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 від 06.10.2017 року, встановлено, що 21.09.2017 року слідчим відділом Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000573 від 09.10.2015 року за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Крім цього ОСОБА_4 роз`яснено порядок оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Листом-заявою від 13.10.2017 року, стверджено, що ОСОБА_4 надіслано рекомендованою поштою заяву із проханням відіслати на її адресу копію постанови про закриггя кримінального провадження, лист адресований начальнику СВ Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУ НПУ у Львівській області.

Згідно листа-відповіді першого заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_6 від 03.01.2018 року, встановлено, що підстав для скасування постанови про закриггя кримінального провадження від 21.09.2017 року немає, крім цього зазначено, що 21.09.2017 року за №6482/06-17 СВ Перемишлянського ВП на адресу ОСОБА_4 скеровано повідомлення постанову про закриття кримінального провадження.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оцінюючи на предмет законності вказаної постанови, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В якості підстав для прийняття оскаржуваної постанови слідчий вказав на відсутність складу кримінального правопорушення.

Аналіз наданих матеріалів свідчить про те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000573 було проведено слідчим повно, обєктивно з урахуванням всіх існуючих обставин провадження.

З огляду на наявні матеріали вбачається, що всі необхідні слідчі дії в рамках кримінального провадження були виконані, та отримані дані були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного, вважаю, що старшим слідчим ОСОБА_5 було обґрунтовано прийняте рішення про закриття кримінального провадження №0000573.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 26, 40, 93, 220, 223, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційно суду Львівської області протягом п"яти днів з дня її винесення.

Суддя
Суддя ОСОБА_1