Справа № 751/2580/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/729/2017
Категорія - в порядку виконання вироку Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

засудженої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

представника ЧВК № 44 ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Миколаїв, засудженій вироком Заводського райсуду м. Миколаєва від 29 жовтня 2015 року за ст.ст. 307 ч. 2, 69 КК України на 3 роки позбавлення волі, відмовлено в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від покарання.

Рішення суду обґрунтоване тим, що засуджена не заслуговує на умовно - дострокове звільнення як особа, що своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення і не готова до самокерованої правослухняної поведінки.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати, застосувати до неї ст. 81 КК України та звільнити умовно - достроково від покарання, мотивуючи тим, що вона порушень режиму утримання в колонії не допускала та не мала зауважень з боку адміністрації виправного закладу, з першого дня перебування у виправній установі працює, страждає рядом тяжких невиліковних захворювань. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не досліджував даних щодо її хвороб, чим порушив ст. 23 КПК України.

Заслухавши доповідача, засуджену та її захисника, які просили про задоволення апеляційної скарги, представника колонії та прокурора, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, матеріали особової справи засудженої та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженої задовольнити.

Положення ст. 81 КК України передбачають можливість для осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, після фактичного відбуття певної частини покарання, при сумлінній поведінці і ставленні до праці, бути звільненими умовно-достроково від невідбутої частини покарання.

ОСОБА_6 була засуджена 29 жовтня 2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавленян волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року їй зарахований термін попереднього ув`язнення в строк відбування покарання в подвійному розмірі за період з 26 серпня по 06 грудня 2015 року.

Станом на 15 травня 2017 року засуджена ОСОБА_6 відбула дві третини строку покарання. Закінчення строку припадає на 15 травня 2018 року.

Відмовляючи засудженій в умовно - достроковому звільненні від покарання, суд першої інстанції послався на посередню характеристику засудженої, яка не приймає участі в роботі секцій самодіяльності засуджених, не входить до складу ради колективу засуджених, не подає позитивного прикладу іншим засудженим та раніше вчиняла злочини, проте висновків не зробила та не стала на шлях виправлення.

Проте, за час перебування в Чернігівській виправній колонії № 44, а саме з 15 січня 2016 року, засуджена не мала жодного стягнення.

Участь у роботі секцій самодіяльних організацій потребує певних здібностей та зусиль, яких у ОСОБА_6 не вистачає через наявність у неї тяжких невиліковних хвороб.

Рада колективу засуджених відділення та установи, як правило має обмежений кількісний склад і до нього не можуть входити усі засуджені, а тому не обрання засудженої до ради колективу, не може бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від покарання.

Засуджена ОСОБА_6 працює на швейному виробництві швачкою, відсоток виконання денного завдання у неї нижче середньо бригадного, але вона пояснює це тим, що через хворобу швидко стомлюється і не може виконувати роботу нарівні з фізично здоровими засудженими.

За підписом начальника медичної частини апеляційному суду наданий витяг з амбулаторної картки засудженої ОСОБА_6 , у якої наявні тяжкі невиліковні захворювання, яким властиві сильна втома, загальне нездужання та інші негативні наслідки, через які хвора особа не має можливості працювати нарівні із здоровими людьми.

Як хвороба засудженої, так і вчинені нею злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. ОСОБА_6 критично оцінює свою минулу поведінку, запевняє в законослухняності на майбутнє, має на волі родину, яка допоможе їй адаптуватися в суспільстві та дотримуватися загальноприйнятих норм поведінки.

З урахуванням того, що засуджена ОСОБА_6 відбула більше 2/3 строку, призначеного судом покарання, повністю визнала свою провину та покаялася через що суд першої інстанції застосував ст. 69 КК України, засуджує свою минулу поведінку, є тяжко хворою особою, яка незважаючи на свій стан здоров`я, працювала, не мала стягнень, приймала участь у безоплатних роботах по благоустрою місць позбавлення волі, дотримувалась правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та представниками адміністрації, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404- 405, 407, 424, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Засуджену ОСОБА_6 звільнити умовно достроково від покарання на 07 місяців 12 днів, призначеного за вироком Заводського райсуду м. Миколаєва від 29. 10. 2015 року.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12