Справа № 216/1482/18
Провадження № 1-кп/216/519/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Старовірівка, Шевченківського району, Харківської області, українця, громадянина України, освіта професійно -технічна, не судимого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утримані не має, учасником бойових дій не являється, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді кулеметника механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні солдата, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на посадікулеметника механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйонуу військовому звані солдата, 05.09.2017 року приблизно 08 год. 00 хв., діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив вказану військову частину і направився до місця свого проживання за адресою:АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 27.03.2018 року біля 10 год. 00 хв., тобто більше ніж через один місяць,усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся та суду пояснив, що на початку вересня 2017 року ОСОБА_3 з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , згодом в кінці березня 2018 року добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе.

Прокурор у судовому засіданні, ураховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, просив визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Обвинувачений у судовому засіданні просив суд призначити покарання із застосуванням іспитового строку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 407 ч. 4 КК України.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, у вчиненому правопорушенні розкаюється, безперечно визнає свою вину.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання своєї вини обвинуваченим, сприяття органам досудового слідства у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно призначити покарання в виді позбавлення волі, але на невеликий строк в межах санкції вищезазначених статей Кримінального Кодексу України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; заборонити виїзд за межі території України.
Запобіжний захід особисте зобв`язання, залишити до набрання вироком законної сили.

Матеріали кримінального провадження № 0000052 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1482/18-к (1-кп/216/519/18).

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1