В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2018 Справа №607/17605/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003278 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіншаса ДР Конго, громадянина ДР Конго, із вищою освітою, одруженого, на утриманні 3 малолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.4 ст.358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 24 серпня 2013 року близько 03 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля розважального закладу «Арена Хол», що по вул.М.Кривоноса, 2Б у м.Тернополі з порушував громадський порядок, з метою припинення чого до нього підійшли працівники ОР ППСМ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які знаходились у форменому одязі та виконували свої функції по охороні громадського порядку та зробили йому зауваження щодо його протиправних дій, на що даний обвинувачений на зауваження працівників міліції не реагував, а продовжував висловлюватись в їх адресу нецензурними словами.

З метою припинення незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_3 та проходження ним медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на пропозицію міліціонера ОР ППСМ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області сісти в службовий автомобіль та проїхати в Тернопільський обласний наркологічний диспансер для проведення медичного огляду Модуа Мо-Легомо погодився та присів на заднє сидіння службового автомобіля, після чого вказаний обвинувачений, продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Мейпл», д.н.з. НОМЕР_1 , почав наносити удари руками по склу службового автомобіля, з метою припинення чого міліціонер ОР ППСМ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_9 присів на заднє сидіння службового автомобіля до обвинуваченого та запропонував останньому припинити протиправні дії, на що ОСОБА_3 відмовився виконати законну вимогу працівника міліції та вчинив йому активну фізичну протидію при здійсненні ОСОБА_9 своїх обов`язків, зокрема, відштовхнув від себе працівника міліції ОСОБА_9 , схопивши руками за його формений одяг, почав шарпати останнього, та намагався нанести йому удар своєю головою, від чого ОСОБА_9 прикривався правою рукою, де, надалі, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи на меті нанести умисні тілесні ушкодження ОСОБА_9 , вкусив його за праве передпліччя, чим заподіяв вказаному потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна правого передпліччя.

Крім цього, в обвинуваченого ОСОБА_3 , якого 11 квітня 2014 року УДМС України в Тернопільській області примусово поверненим з території України та останнього зобов`язано залишити межі держави до 09 травня 2014 року, про що останньому повідомлено під розписку і у зв`язку із невиконанням рішення про примусове повернення, 03 вересня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області прийнято рішення по адміністративній справі щодо примусового видворення з України обвинуваченого ОСОБА_3 , проте вказане рішення ним не було виконане, виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що перебуває на території України незаконно, без будь-якого відповідного документа, 07 червня 2017 року звернувся до Зборівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, що в м.Зборові по вул.Б.Хмельницького, 47, для реєстрації шлюбу з громадянкою України ОСОБА_10 , для чого тоді ж, усвідомлюючи те, що використовує завідомо підроблені документи, з метою прийняття його заяви про реєстрацію шлюбу з вказаною громадянкою України, подав до Зборівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області копію нотаріально завіреного паспорта ОВ 0865111 громадянина ДР Конго, виданого на його ім`я, у якому містились завідомо для обвинуваченого недостовірні відомості, а саме штампи Управління Державної міграційної служби України, щодо продовження терміну перебування та про видачу посвідки на тимчасове проживання, при цьому пред`явив працівнику установи оригінал зазначеного паспорта для порівняння, а також копію нотаріально засвідченого документу «Посвідки на тимчасове проживання», серії НОМЕР_2 , виданої на його ім`я, при цьому пред`явив працівнику вказаної установи оригінал зазначеного документа для порівняння, який не відповідає встановленому законодавством взірцю.

Крім цього, 10 серпня 2017 року близько 13 год. 30 хв. оперуповноважений ВБЗТЛ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 разом із оперуповноваженим ВБЗТЛ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 перебували на відпрацюванні по операції «Мігрант» в м.Тернополі по вул.А.Корольова, де неподалік будинку за №10а зустріли обвинуваченого ОСОБА_3 , підійшовши до якого представились іноземцю працівниками поліції та пред`явили свої службові посвідчення, після чого попросили, щоб обвинувачений пред`явив їм свої документи, які засвідчують його особу, на що останній пред`явив працівникам поліції тимчасовий талон на керування транспортного засобу на його ім`я та прізвище. Надалі, після перевірки особи, працівниками поліції було встановлено, що обвинувачений перебуває в розшуку, після чого ОСОБА_3 почав себе агресивно поводити, а саме шарпати за одежу працівників поліції, унаслідок чого до нього було застосовано фізичну силу у вигляді загину обох рук за спину.

В подальшому, коли на допомогу приїхали працівники патрульної поліції на службовому автомобілі, оперуповноважений ОСОБА_12 та оперуповноважений ОСОБА_11 супроводжували до службового автомобіля обвинуваченого ОСОБА_3 і в цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він тоді ж і там же 13 год., під час його посадки у службовий автомобіль, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи, що перед ним працівник поліції, умисно наніс один удар своєю головою в область обличчя оперуповноваженого ОСОБА_11 , а саме в ділянку чола, унаслідок чого спричинив йому травму голови зі струсом головного мозку та забоєм м`яких тканин чола, що за відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.4 ст.358 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальних актах, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що про вчинені кримінальні правопорушення шкодує, вчинив їх унаслідок психологічного стресу, пов`язаного із тим, що працівники державних установ його намагаються видворити з України, але він перебуває у фактичних шлюбних відносинах із громадянкою України ОСОБА_10 , з якою виховує 3 спільних малолітніх дітей, а тому не може їх покинути.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, ч.2 ст.345 КК України, тобто, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує 3-ох малолітніх дітей та дружину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статей обвинувачення ближче до нижчих їх меж, а саме за ч.2 ст.342 та ч.4 ст.358 КК України у виді арешту за кожною із них, та за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зарахувавши у вказаний строк термін затримання ОСОБА_3 з 10 по 11 серпня 2017 року включно.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, відсутності обтяжуючих його, позитивних даних про особу, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даного обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливе без ізоляції останнього від суспільства.

Разом з тим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», відповідно до п.в ст.1 якого, окрім зазначеного іншого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За ст.12 КК України злочини, що вчинені ОСОБА_3 відносяться до умисних злочинів невеликої та середньої тяжкості та даний обвинувачений не підпадає під перелік осіб, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до яких амністія не застосовується.

Водночас встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має 3 дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав, що стверджується свідоцтвами про народження дітей НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Таким чином, суд, на основі аналізу вищенаведених обставин, приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема, в наступних сумах: 989, 6 грн., 865, 9 грн., 790, 96 грн., 593, 22 грн. за технічні експертизи документів №1.1-288/17 від 21 серпня 2017 року, №1.1-363/17 від 05 серпня 2017 року, №1.1-370/17 від 30 жовтня 2017 року, №1.1-393/17 від 31 жовтня 2017 року, відповідно, з приводу звільнення від сплати яких звернувся із клопотанням обвинувачений.

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також того що офіційно обвинувачений ніде не працює, утримує 3 малолітніх дітей, а також дружину, яка ніде не працює у зв`язку із доглядом за малолітніми дітьми, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити та повністю звільнити його від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, які вказані вище.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, а саме: тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_6 від 23 вересня 2016 року, посвідку на тимчасове проживання», серії НОМЕР_2 слід залишити там же, а паспорт серії НОМЕР_7 громадянина ДР Конго ОСОБА_3 необхідно повернути ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 та ч.4 ст.358 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

- ч.2 ст.342 КК України 3 (три) місяці арешту;

- ч.4 ст.358 КК України 2 (два) місяці арешту;

- ч.2 ст.345 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, зарахувавши у вказаний строк термін затримання ОСОБА_3 з 10 по 11 серпня 2017 року включно.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання за даним вироком.

Повністю звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, зокрема, в наступних сумах: 989, 6 грн., 865, 9 грн., 790, 96 грн., 593, 22 грн. за технічні експертизи документів №1.1-288/17 від 21 серпня 2017 року, №1.1-363/17 від 05 серпня 2017 року, №1.1-370/17 від 30 жовтня 2017 року, №1.1-393/17 від 31 жовтня 2017 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, а саме: тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_6 від 23 вересня 2016 року, посвідку на тимчасове проживання», серії НОМЕР_2 залишити там же, а паспорт серії НОМЕР_7 громадянина ДР Конго ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 .

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1