Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/45/18
Провадження № 1-в/553/113/2018
У Х В А Л А
Іменем України
05.02.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Костопільського району, с.Постійне, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 08.10.2015 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст.304 ч.1, 185 ч.2, ст.125 ч.1, 72, 70 КК України до 4 років 8 днів позбавлення волі, згідно ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. 23.08.2016 року ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області іспитовий строк скасовано та направлено ОСОБА_4 в місця позбавлення волі,
по даній справі засудженого: 12.10.2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.286 ч.1, 71 ч.1, 304 ч.1, 185 ч.2, 125 ч.1, 72, 70 КК України до 4 років 2 місяців 8 днів позбавлення волі
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
В С Т А Н О В И В:
Засуджений звернувся до суду із заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», саме п. «в» ст.1 даного закону.
Засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечував, оскільки засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши думку прокурора, дослідивши подане засудженим клопотання про застосування амністії, оглянувши надані представником Полтавської виправної колонії (№ 64) матеріали особової справи засудженого, суд вважає що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Судом встановлено, що вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.10.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ст.286 ч.1, 71 ч.1, 304 ч.1, 185 ч.2, 125 ч.1, 72, 70 КК України до 4 років 2 місяців 8 днів позбавлення волі (а.о.с 23-24).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 є особою, засудженою за умисний злочин, а саме ч.1 ст.304 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до довідки по особовій справі засудженого ОСОБА_4 , яка надійшла до суду з Полтавської виправної колонії №64 17.01.2018 року, станом на 17.01.2018 року ОСОБА_4 відбув менше 1/2 частини строку покарання. 1/2 частина строку покарання виходить 14.09.2018 року, отже ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» не підлягає застосуванню.
Окрім того, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб: а) які після ухвалення вироку, але до повного відбування покарання, знову вчинили умисний злочин; в) які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий чи особливо тяжкий злочин.
Більше того, в ч.2 ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначено, що особи засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону. Даний Закон було опубліковано 07.09.2017 року, отже граничний термін звернень з клопотаннямми про застосування амністії припав на 07.12.2017 року, а клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» було написане 03.01.2018 року та надійшло на адресу суду 09.01.2018 року. Отже, строк звернення пропущений.
За таких обставин, на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи та клопотання про застосування амністії судом встановлено, що засуджений не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році», а також не підпадає під дію ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що подана засудженим заява про застосування амністії є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, ст. 85, 86 КК України, ст. 9, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1