Справа № 569/2226/18
У Х В А Л А

01 березня 2018 року Рівненський міський суд
Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за №0007377 від 07.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Власник арештованого майна ОСОБА_5 звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту з накладеного згідно ухвали Рівненського міського суду від 24 листопада 2017 року майна по кримінальному провадженні за №0007377 від 07.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.
В обгрунтування скарги вказував, що в сторони обвинувачення наявні підтверджуючі документи походження вилученого під час обшуку майна. Він є суб`єктом господарювання, в нього наявні документи про легальність придбання за цивільно-правовими угодами вилученої сировини (каміння сирцю бурштину). Оскільки вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, арешт накладений безпідставно та незаконно, а тому просив арешт з майна скасувати.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому. Вказав, що підстав збереження арешту з каміння сирцю бурштину та виробів з нього немає, оскільки він придбаний на законних підставах, про що є підтверджуючі документи, в тому числі накладні про придбання товару.
В судовому засіданні прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просив у задоволенні клопотання відмовити. Вказав, що дане каміння сирцю бурштину є речовим доказом, тому підстав для повернення майна немає.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено судом, в межах кримінального провадження №0007377 від 07.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України по АДРЕСА_1 було проведено обшук та вилучено ряд майна, а саме каміння сирцю бурштину та виробів з нього.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Прокурор обґрунтовує необхідність збереження арешту на майно тим, що з метою забезпечення збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на каміння сирцю бурштину.
Судом досліджені документи, надані представником володільця майна адвокатом ОСОБА_4 на підтвердження законності його придбання.
При вирішенні питання про скасування арешту майна суд встановив, що володільцем майна не надано оригіналів документів, які вказують на законне його походження.
На підтвердження клопотання про скасування арешту майна щодо законного походження сировини, представником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 надано копії Договору купівлі-продажу сировини від 21.03.2012 року, укладеного між ТОВ «ЕДЕССА» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (бурштину сирцю у кількості 210 кг), прибутковий касовий ордер № 78 від 21.03.2012 року та видаткову накладну № 2-257 від 21.03.2012 року.
Копії зазначених документів посвідчені головним бухгалтером ОСОБА_9 та печаткою товариства «ЕДЕССА», проте жодних доказів на підтвердження її повноважень щодо можливості посвідчення вказаних документів суду не надано.
Документи на підтвердження придбання каміння сирцю бурштину надані в копіях, оригінали відсутні та суду для дослідження в судовому засіданні не надані.
Як встановлено в судовому засіданні, збереження накладеного арешту на каміння сирцю бурштину також необхідне для проведення ряду експертиз походження даного каміння, а також перевірки законності функціонування підприємств, якими було здійснено продаж даного каміння тощо.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку повернення каміння сирцю бурштину, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
При цьому суд враховує вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно з якою у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Отже, оскільки ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що каміння сирцю бурштину може бути відчужене, необхідність збереження накладеного арешту на це майно є обґрунтованою.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Тому забезпечення збереження накладеного арешту необхідне для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Таким чином обставини, які вказують, що арешт накладено необґрунтовано, чи що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба відсутні. Тому підстав для задоволення клопотання про скасування арешту з каміння сирцю бурштину не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно видаткової накладної № 60 від 28.09.2017 року ТзОВ «Амберама»1 для ОСОБА_10 було здійснено продаж виробів, а саме бусів з застібками, законність їх придбання встановлена в судовому засіданні, тому підстави для збереження арешту на них відпала, тому суд скасовує накладений арешт на вироби з каміння сирцю бурштину, які поміщено до спец. пакету №4458904 вагою 4,625 кг.
В судовому засіданні знайшло підтвердження можливості повернення виробів з бурштину власнику майна, в зв"язку з цим вироби з каміння сирцю бурштину підлягають поверненню власнику на відповідальне зберігання без надання можливості розпоряджатися будь-яким чином та відчужувати його.
Керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за №0007377 від 07.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Рівненського міського суду від 24.11.2017 року № 569/17638/17 на вироби з каміння сирцю бурштину, які поміщено до спец. пакету №4458904 вагою 4,625 кг.
Передати вироби, які поміщено до спец. пакету №4458904 вагою 4,625 кг на відповідальне зберігання без права відчуження ОСОБА_11 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні за № 0007377.
В іншій частині клопотання про скасування арешту з майна - відмовити.
Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1