У Х В А Л А
28.02.2018 Справа №607/1196/18

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відібрання біологічних зразків крові та слини у підозрюваного ОСОБА_5 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про надання дозволу щодо примусового відібрання експериментальних біологічних зразків крові та слини у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення генетико-молекулярної експертизи, в рамках кримінального провадження №0000244 від 03.05.2017 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 189 КК України, звернувся слідчий слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Слідчий слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просить суд надати дозвіл на примусове відібрання експериментальних біологічних зразків крові та слини у ОСОБА_5 для проведення генетико-молекулярної експертизи, в кримінальному провадженні №0000244 від 03.05.2017р. з посиланням на викладенні клопотанні правові підстави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечують та посилається на те, що в постанові прокурора про відібрання біологічних зразків не зазначено відомостей про призначення конкретної судової експертизи, зокрема в матеріалах відсутні відомості щодо прийняття такого рішення, не винесена відповідна постанова про призначення експертизи. Разом з тим, слідчим до клопотання про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків не надано матеріалів, які б підтверджували те, що останнім проводилися вищезазначені процесуальні дії згідно норм КПК України, зокрема не додано протоколу, який складається при відібранні біологічних зразків і в якому фіксується відмова особи від добровільного надання біологічних зразків. Вважають, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки, мету чого в даному випадку переслідує орган досудового розслідування шляхом внесення до слідчого судді такого клопотання, так як отриманні експериментальні біологічні зразки будуть, можливо і єдиним доказом в підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчиненого нібито ним злочину, який йому інкримінується слідством. А тому, враховуючи наведене, просить у задоволенні клопотання відмовити, оскільки у випадку задоволення клопотання слідчого, необґрунтовано будуть порушені права людини.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як зазначено у клопотанні, 03 травня 2017 року, точного часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 який перебував на узбіччі дороги по вул. Л.Українки у с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області, виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний намір 03 травня 2017 року близько 09 год. ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_7 виїде своїм автомобілем із подвір`я, на узбіччі дороги по вул. Л.Українки в с.Байківці Тернопільського району, застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук.

В подальшому, 19 липня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 який перебував поблизу господарства, що по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього, із застосуванням заздалегідь підготовленого вибухового пристрою. Реалізовуючи свій злочинний намір 19 липня 2017 року близько 03.48 год. ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, на подвір`ї господарства, що по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук.

27 липня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу господарства що по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього, із застосуванням заздалегідь підготовленого вибухового пристрою. Реалізовуючи свій злочинний намір 27 липня 2017 року близько 04 год. 11 хв. ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи поблизу господарства, що по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 неподалік житлового будинку, застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук, а осколками та цвяхами якими він був споряджений вибуховий пристрій, пошкодив фасад будинку, вікна спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Також, 29 грудня 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу господарства що по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно останнього із застосуванням заздалегідь підготовленого вибухового пристрою. Реалізовуючи свій злочинний намір 29 грудня 2017 року близько 04.00 год. ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи поблизу господарства, що по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 неподалік житлового будинку, застосував саморобний вибуховий пристрій, внаслідок чого пролунав гучний звук, а осколками та цвяхами якими він був споряджений вибуховий пристрій, пошкодив фасад будинку, вікна спричинивши матеріальну шкоду потерпілому.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що у червні 2017 року в ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в період з червня 2017 року по січень 2018 року в телефонному режимі та за допомогою месенджеру «Telegram» умисно, з корисливих мотивів, пред`являв ОСОБА_7 вимоги передачі йому грошей в сумі 1500 доларів США, при цьому повідомив йому про те, що якщо він не передасть вказаної суми грошей, то постраждає його дружина. Погрози проявлялися застосуванням на подвір`ї потерпілого вибухових пристроїв, що супроводжувались гучним звуком та пошкодженням майна потерпілого. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а також здоров`ю своєї дружини потерпілий ОСОБА_7 29.12.2017р. зустрівся із ОСОБА_5 та при зустрічі повідомив, що він згоден передати гроші в сумі 1300 доларів США ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти необхідно передати через їхнього спільного знайомого ОСОБА_8 , на що ОСОБА_7 погодився.

05.01.2018р. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що 10 січня 2018 року він повинен передати грошові кошти у сумі 1300 доларів США ОСОБА_8 який у свою чергу повинен був передати вказані грошові кошти ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний намір 10 січня 2018 року о 19.30 год. ОСОБА_5 на своєму автомобілі «Toyota RAV-4» д.н.з. НОМЕР_1 , попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_8 для передачі грошових коштів зустрівся із останнім по АДРЕСА_2 . Під час зустрічі ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1300 доларів США, які він вимагав у ОСОБА_7 чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) вчиненому із застосуванням спеціально пристосованим або заздалегідь підготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене повторно та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України тобто у вимозі передачі чужого майна (вимагання) з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодження майна.

11.01.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 189 КК України.

В ході провадження досудового розслідування, для встановлення, кому ОСОБА_5 , чи іншій особі належать виявленні біологічні сліди, виникла необхідність у проведенні генетико-молекулярної експертизи..

23 січня 2018 року прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 було винесено постанову про відібрання біологічних зразків крові та зразки слини у підозрюваного ОСОБА_5 .

23.01.2018 року ОСОБА_5 , ознайомившись із постановою прокурора про відібрання біологічних зразків крові та зразки слини та відмовився надати біологічні зразки.

Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом; порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу); відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

У постанові прокурора від 23.01.2018 року про відібрання зразків для проведення експертизи, зазначено про необхідність відібрання у підозрюваного ОСОБА_5 біологічних зразків крові та зразки слини.

Однак, всупереч вимогам ст. 245 КПК України, у вищевказаних постанові прокурора про відібрання біологічних зразків не зазначено відомостей про призначення конкретної експертизи, зокрема в матеріалах відсутні відомості щодо прийняття такого рішення.

Окрім цього відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України, норми якої вказують на те, що в разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи, прокурор повинен винести постанову про відібрання біологічних зразків, пред`явити таку постанову для відому особі, в якої буде проводитися відбір біологічних зразків, а слідчий, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря, повинен запропонувати такій особі добровільно надати можливість відібрати біологічні зразки, про що скласти протокол. В разі відмови особи добровільно надати можливість відібрати біологічні зразки, таку відмову зафіксувати в протоколі згідно з вимогами КПК України.

Після виконання вищезазначених процесуальних дій, які повинні бути зафіксовані у відповідних процесуальних документах, а саме після відмови особи добровільно надати біологічні зразки, лише тоді слідчий за погодженням прокурора може звернутися до слідчого судді, суду із клопотання про примусовий відбір біологічних зразків.

Разом з тим, слідчим до клопотання про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків не надано матеріалів, які б підтверджували те, що останнім проводилися вищезазначені процесуальні дії згідно норм КПК України, зокрема не додано протоколу, який би мав бути складений при відібранні біологічних зразків від особи, в якому і мала бути зафіксована відмова особи, від добровільного надання біологічних зразків, а надана суду письмова заява ОСОБА_5 про відмову надати зразки пальців рук не відповідає вимогам ст.245 КПК.

Крім того слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

У деяких випадках, у процесі досудового розслідування, надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків суперечить практиці ЄСПЛ. Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 189 КК України, і відібрані примусово у останнього зразки крові та слини, як зазначено у клопотанні, будуть слугувати як доказ обвинувачення, що має вирішальне значення для встановлення вини останнього, що є недопустимим з огляду на положення ст. 87 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки його задоволення призведе до необґрунтованого порушення прав людини.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40, 159, 160, 212, 245, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відібрання біологічних зразків крові та слини у підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1