Справа № 149/2807/17
Провадження №1-кп/149/30/18
Номер рядка звіту 34
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
10.01.2018 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000632 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця с. Концеба Савранського району Одеської області, освіта середня, не працюючого, вдівця, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не депутата,

за ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку успішно здав у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції України теоретичний іспит на знання діючих Правил дорожнього руху України та практичний іспит на перевірку навичок керування транспортним засобом, отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.08.2010 року, категорії «А,В,С,Д» та вчинив правопорушення за наступних обставин. Відповідно до цивільно-правового договору від 01.08.2014 року, укладеного між ТОВ «Агроімпекс» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній у період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року бере на себе зобов`язання виконати роботи по переміщенню комбайнів за призначенням. Згідно до наказу ТОВ «Агроімпекс» № 8 від 01.08.2014 року за ОСОБА_4 з 01.08.2014 року, закріплений комбайн марки КЗС-1218, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на переміщення за призначенням. 06.09.2014 року 20:30 год. ОСОБА_4 , керуючи зернозбиральним комбайном КЗС-1218, з жорстким буксиром, на якому містилась жатка, рухався без супроводження по проїзній частині автодороги «Бердичів-Хмільник-Літин» в напрямку м. Хмільник. У зв`язку із закінченням дизельного палива здійснив вимушену зупинку даного транспортного засобу на проїзній частині вищевказаної автодороги на смузі руху в напрямку м. Хмільник.

При цьому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що буксир комбайну не був обладнаний світловідбивними смугами, які відповідно до п.п. «ї» п. 30.3. Правил дорожнього руху України розміщуються в обов`язковому порядку на засобах, що мають особливу форму, горизонтально і симетрично до поздовжньої осі якомога ближче до зовнішнього габариту транспортного засобу, спереду і по боках у вигляді спеціальної стрічки із світлоповертальної плівки з нанесеними під кутом 45 градусів червоними і білими смугами, що чергуються, а також про те, що відповідно до п. 15.11, 15.14. Правил дорожнього руху України у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги. У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, якими передбачено що одночасно з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, діючи зі злочинною недбалістю, усвідомлюючи факт порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та легковажно розраховуючи на їх відвернення, при зупинці комбайну в порушення вимог п. 15.11, 15.14 Правил дорожнього руху України, не встановив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані не ближче 40 метрів до транспортного засобу, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху.

Внаслідок допущеного порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 допустив зіткнення з жаткою автомобіля «Део-Нексіа», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_9 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку експерта № 80 від 17.09.2014 потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження - сполучна травма тіла у вигляді: багато фрагментарних переломів кісток лицевого скелета - перелому кісток носа зі зміщенням, переломів правої та лівої лицевих кісток, верхньої щелепи, закритої тупої травми тулуба - синця по передній поверхні грудної клітки, крововиливу в м`які тканини тулуба, переломів ребер по середнє-ключичній лінії з ліва, подекуди зі зміщенням та пошкодженням пристінкової плеври, з крововиливами в м`які тканини довкола переломів, забою тканини легень, розривів тканини печінки та нирок, крововиливів в зв`язкові апарати внутрішніх органів, відкритого перелому великої та малогомілкової кісток, з масивним крововиливом в навколишні м`які тканини, синців, ран та саден обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що мають ознаки небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_8 настала від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_8 є причинно - наслідковий зв`язок. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди висновку експерта № 234 від 24.12.2014 року потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому альвеолярного відростку L1, яке належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також у вигляді струсу головного мозку, вивиху нижньої щелепи, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до висновку експерта № 605 А від 20.12.2014 в даній ситуації водій автомобіля «Део-Нексіа» ОСОБА_8 не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом виконання п. 12.2, 12.3. Правил дорожнього руху України у вигляді зупинки транспортного засобу у межах видимості дороги або зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. А водій комбайну КЗС-1218 ОСОБА_4 мав можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п. 15.11, 15.14 Правил дорожнього руху У країни.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному розкаюється та висловлює жаль з приводу вчиненого, просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та не позбавляти його волі, застосувавши відносно нього Закон про амністію.
Потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має та не заперечує щодо застосування до обвинуваченого вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду та не заперечує, щодо судового розгляду даного кримінального провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат, речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого, який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, думку потерпілої ОСОБА_5 та заяву потерпілого ОСОБА_9 , які не заперечують щодо такого порядку судового розгляду, думку прокурора, суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утримані двоє дітей, з них одна дитина неповнолітня син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.10.2001 року, у відношенні якого він не позбавлений батьківських прав, те, що потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання.
Відповідно до ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.
Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину вчиненого з необережності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, висновок начальника Савранського районного сектору з питань пробації капітана внутрішньої служби ОСОБА_11 про можливість застосування до ОСОБА_4 міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, обставин, що пом`якшують його покарання, а також обставин, що сприяють застосуванню до обвинуваченого акту амністії, думку потерпілої ОСОБА_12 , яка не заперечує щодо застосування вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році»та заяву ОСОБА_9 , який щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
У відповідності до пункту "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
У зв`язку із тим, що у ОСОБА_10 є неповнолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого обвинуваченого не позбавлено батьківських прав, обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, злочин вчинено з необережності, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього Закон України "Про амністію у 2016 році" відповідно до пункту "в" , та звільнити від основного та додаткового покарання.
Речові докази у кримінальному провадженні підлягають поверненню потерпілій.
Витрати по проведенню експертизи стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання увиді позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, відповідно до пункту "в" ст. 1"Закону України "Про амністію у 2016 році".
Витрати по проведенню експертизи технічного стану транспортного засобу № 517а від 17.11.2014 року, яка становить 393,12 гривень, витрати на проведення матеріалознавчої експертизи, згідно акту № 2081/14-21, яка становить 738 гривень та витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи, № 605а від 20.12.2014 року, яка становить 393,12 гривень, в загальній сумі 1524,24 грн., стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль «Део-Нексіа», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1 .