Справа № 308/406/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.02.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді:
ОСОБА_1 (головуючої)
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_6
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою
в строк до 26 березня 2018 року з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто суму 140 960,00 грн.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до консульського відділу Посольства Республіки Вірменія в Україні в Києві (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він в період січня 2018 року з метою отримання грошової винагороди, організував незаконне переправлення через державний кордон України трьох громадян Вірменії, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітня дитина Закарян ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за наступних обставин:
Так, у першій половині січня 2018 року ОСОБА_7 зустрів вищевказаних громадян Вірменії в м. Київ, усвідомлюючи що останні мають намір з порушенням установленого законом порядку перетнути державний кордон України в напрямку республіки Словаччини з метою подальшого постійного проживання на території однієї з країн Євросоюзу.
Після їх зустрічі, ОСОБА_7 з метою таємного переправлення трьох громадян Вірменії на територію країн ІНФОРМАЦІЯ_6 26.01.2018 року потягом привіз останніх до м. Ужгород, після чого всі разом тимчасово поселились до готелю «Уют», що в с. Оноківці для очікування зручного часу незаконного перетину державного кордону України.
В подальшому, до даного готелю на легковому автомобілі під`їхав громадянин на ім`я ОСОБА_13 , з яким гр. ОСОБА_7 попередньо, перебуваючи в м. Київ, домовився та обумовив всі деталі про незаконне переправлення осіб через державний кордон. Після чого троє громадян Вірменії, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також малолітня дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сіли до автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_13 і водій відвіз їх у напрямку прикордонної застави «Гута», де біля 17:00 годин за 500 метрів до Українсько-Словацького кордону, працівниками ВБЗПТЛ ГУПН спільно з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_7 вказаних громадян Вірменії було затримано.
26.01.2018 року о з 20 год. 15 хв. гр. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.01.2018 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Згідно ухвали суду, при вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, суворість покарання, яке загрожує йому у разі доведення винуватості, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливти на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, у зв`язку з чим дійшов висновку про неможливість застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Окрім цього, слідчим суддею було враховано й дані про особу підозрюваного, у тому числі його стан здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання, визначити менший розмір застави. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, на думку захисника, у діях його підзахисного відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, оголошена підозра є необґрунтованою, такою, що не доведена матеріалами справи. Вважає також, що ризики у даному кримінальному провадженні не доведені та не підтверджуються жодними доказами. Просить врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на утриманні цивільну дружину та її дітей, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має незадовільний стан здоров`я, нещодавно переніс оперативне втручання з приводу підшлункової залози, панкреатиту, окрім цього наразі його матеріальний стан є дуже скрутним, а відтак визначена слідчим суддею застава є непомірно великою для нього. Сукупність цих обставин, на думку захисника, дають підстави для застосування підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням свободи. При цьому просить врахувати, що ні слідчим, ні прокурором не доведено неможливості застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Встановлено, що підозра ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 332 КК України була висунута 27.01.2018 і надані прокурором та слідчим матеріали кримінального провадження вказують про обґрунтованість цієї підозри. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Тому апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, оскільки такі питання входять в предмет дослідження на стадії судового розгляду кримінального провадження.
Апеляційний суд констатує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України підтверджується, зокрема: показами затриманих осіб, незаконне переправлення яких організував ОСОБА_7 , матеріалами НРСД, протоколом затримання підозрюваної особи та іншими матеріалами кримінального провадження, які вказують про причетність підозрюваного до події злочину.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування, виїхати за межі України, оскільки є громадянином іншої держави, може впливати на свідків, які є його співвітчизниками, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.
Апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Посилання захисника на незадовільний стан здоров`я підзахисного ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять медичного висновку, який би свідчив про те, що підозрюваний страждає на хвороби, які унеможливлюють його утримання під вартою. Не надано таких доказів захисником і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Поряд з цим, відповідно до ст. 49 Конституції України, підозрюваний не обмежений у реалізації права на охорону здоров`я шляхом звернення за медичною допомогою до адміністрації установи, в якій він утримується.
Щодо доводів сторони захисту про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, на утриманні цивільної дружини та дітей, то дані обставини належними доказами не підтверджені.
Натомість встановлено, що ОСОБА_7 є громадянином іноземної держави, фактично на території України постійно не проживає, легітимність перебування його на території України також нічим не підтверджена, про що свідчить відсутність відповідних дозвільних документів (посвідки на проживання в Україні), немає і достовірної інформації про його тимчасове місце проживання, в тому числі з цивільною дружиною, а також і відсутні відомості про утримання підозрюваним її дитини. Дане свідчить про ризик його ймовірного виїзду за межі України, а тому є побоювання, що він може ухилитися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності за правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється, а відтак, апеляційний суд не приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 140 960, 00 грн. і такий розмір, на думку апеляційного суду, в разі його внесення заставодавцем, є необхідним і достатнім стримуючим фактором дотримання процесуальної поведінки підозрюваним у даному кримінальному провадженні. Обгрунтованих підстав для зменшення цього розміру апеляційний суд не вбачає, водночас, захисником в судовому засіданні доказів непомірності для підозрюванго вказаної суми, не навів.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає .
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: