печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2018 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лоцкино, Баштанського району Миколайвської обл., українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України України,-

ВСТАНОВИВ:
27.04.2017 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_4 перебував в приміщенні магазину «Бершка», що належить ТОВ «Бершка Україна»(код 35534949), і розташований в ТРЦ «Гулівер», за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, де маючи намір скоїти крадіжку чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїхдій, їх караність і настаннясуспільно-небезпечних наслідків, з особистих корисливих мотивів, з метою власного збагачення та будучи впевненим, що за його діями ніхто не зі сторонніх осіб не спостерігає шляхом вільного доступу таємно викрав кросівки чорного кольору, артикул 4102/232/040/40, вартістю 619 грн. 36 коп., що належать ТОВ «Бершка Україна»,чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану сумув.

Крім того, 31.10.2017 року приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Pull and Bear» серед інших товарів виявив рукавички чоловічі, артикул 9847/500/800, вартістю 279 грн. 20 коп. та светр чоловічий, артикул 9557/502/800, вартістю 799 грн. 20 коп., загальною вартістю 1078 грн. 40 коп. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном повторно, з метою особлистого тзбагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завалити вчиненню протиправних дій відірвав від рукавиць антикрадіжковий пристрій та заховав рукавички чоловічі, артикул 9847/500/800, вартістю 279 грн. 20 коп. до власної сумки. Після цього, ОСОБА_4 взяв зі стенду відкритої викладки товару вказаний вище светр та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, відірвав від светра антикрадіжковий пристрій та одягнув светр чоловічий, артикул 9557/502/800, вартістю 799 грн. 20 коп. на себе під його власну куртку.

е бажаючи припиняти свої злочинні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном ОСОБА_4 з метою доведення до кінця злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, не маючи наміру оплачувати вартість товару, направився на вихід з магазину «Pull and Bear». Однак довести до кінця свій злочинний умисел ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як після виходу з приміщення вказаного магазину, після перетину антикрадіжкових рамок, розташованих на виході, запрацювала звукова сигналізація та ОСОБА_4 був зупинений та затриманий працівниками охорони вказаного вище магазину.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, в яких викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд оцінивши докази - з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних правопорушень (злочину), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, але не доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі; та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:

-ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України, який віднесені кримінальним законом до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;

-особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також суд враховує думку представника потерпілого, якій просив відносно обвинуваченого не застосовувати покарання у вигляді тримання під вартою. Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 70,75, 76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів - вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

- одну пару чоловічих кросівок, виготовчених з тканинного матеріалу чорного кольору із нанесеним на них біркою з назвою марки "Бершка", розмір 40, арт.4102/232/040/40, що передані на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ТОВ "Бершка Україна" ОСОБА_6 - залишити останньому, як представнику власника.

- рукавички чоловічі, артикул 9847/500/800, вартістю 279 грн. 20 коп. та светер чоловічий, артикул 9557/502/800, вартістю 799 грн. 20 коп., що пердані що передані на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ТОВ"Пул Енд Беа Україна" ОСОБА_6 - залишити останньому, як представнику власника.

- CD-R диск з відеозаписами камер спостереження, розміщених в приміщенні магазину з реалізацію одягу "Бершка", що долучено до матеріалів кримінального провадження №0001911 - залишити зберігати там же.

- DVD-R диск з відеозаписом із камери відеоспостереження у приміщенні магазину "Пул Енд Беа" у ТРЦ "Гулівер", що долучено до матеріалів кримінального провадження №0005494 - залишити зберігати там же.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1