Справа № 576/2256/17
Провадження № 1-кп/576/51/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пангоди Надимського району Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15 частини першої статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 11 листопада 2017 року, близько 09 год. 00 хв. з метою вчинення крадіжки деревини прибув до лісового масиву, розташованого в кварталі № 179 виділу № 6 майстерської дільниці № 1 обходу № 2 Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп», розташованого на території Первомайської сільської ради Глухівського району Сумської області. Та в цей же день, в період часу з 10:00 год. по 12:00 год. ОСОБА_4 , залучивши у якості найманих працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розпиляв за допомогою бензопили виявлену ним деревину на вказаній вище території лісового масиву, яка належить до дров паливних 1 групи породи «дуб», об`ємом 2,964 м3 вартістю 1138 гривень 18 копійок, та завантажив її до кузова автомобіля марки «ГАЗ 53 Б» д.р.н. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_4 на вищевказаному автомобілі, завантаженого даною деревиною, намагався залишити місце вчинення злочину, але не довів свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки автомобіль застряг у багнюкі де був виявлений працівниками ТОВ «Лескфорт», у результаті чого ОСОБА_4 розпорядитись викраденим майном на власний розсуд не мав можливості. Тому ОСОБА_4 виконав усі дії, яка вважав необхідними для викрадення деревини, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого частиною другою статті 15 частини першої статті 185 КК України визнав повністю та дав свідчення про те, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах скоїв крадіжку деревини. Зазначив, що 11 листопада 2017 року вирішив поїхати до лісу та напиляти дров. Для цього взявши у свого батька бензопилу та в знайомої ОСОБА_8 автомобіль ГАЗ, та попросивши допомогти своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали до лісу. Прибувши на місце він за допомогою бензопили розпиляв дерева породи «дуб», а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 загрузили їх до автомобіля об`ємом до трьох кубів. Почавши виїжджати з лісу вони застрягли в багнюкі де і були виявлені працівниками охорони. Пояснив, що своїм знайомим він не пояснював, що не має дозвільних документів на порубку деревини, але розумів, що вчиняє крадіжку деревини.
В скоєному щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений частиною другою статті 15 частини першої статті 185 КК України і його дії кваліфікує як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинений злочин суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до злочинів середньої тяжкості, розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не працює, має задовільний стан здоров`я, постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Також суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України.
За таких обставин, враховуючи майновий стан обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, стан здоров`я, відсутність претензій з боку потерпілої сторони до обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу у розмірі передбаченому в межах санкції частини першої статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази слід повернути законним власникам скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду від 14.11.2017 на вказане майно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 127-130, 368, 370, 373, 374, 392,393, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15 частини першої статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Після набрання вироком законної сили речові докази: автомобіль марки «ГАЗ 53Б» д.р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 слід повернути власнику ОСОБА_8 скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду від 14.11.2017 на вказане майно;
- бензопилу марки «STIHL MS361» повернути власнику ОСОБА_9 скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду від 14.11.2017 на вказане майно;
- дрова паливні 1 групи породи «дуб» об`ємом 2,964 м3 повернути потерпілій стороні Глухівському дочірньому агролісогосподарському підприємству «Глухівський агролісгосп» скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду від 14.11.2017 на вказане майно.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1