АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 20.04.2017 приблизно о 02 годині 20 хвилин, керуючи технічно не справним автомобілем «Роntіаk Grand Am» н.з. Литовської Республіки НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Кільцевої дороги зі сторони вул. Зодчих в напрямку вул. Литвиненко-Вольгемут в м. Києві, зі швидкістю близько 100-110 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 60 км/год. В салоні даного автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебував пасажир ОСОБА_9 .
Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт "б", 12.1, 12.3, 12.9 підпункт «б» та 31.4.5 підпункт «г» Правил дорожнього руху:
п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: - підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 12.9 водієві забороняється:
підпункт «б» перевищувати максимальну швидкість зазначену у пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.
п. 31.4.5: колеса і шини: підпункт «г»: на одну вісь транспортного засобу встановлені діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і не ошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виявилися в тому, що він, керував технічно не справним автомобілем «Роntіаk Grand Am» н.з. Литовської Республіки НОМЕР_2 , рухався з перевищенням максимально допустимої швидкості руху на цій ділянці дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, під час руху не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та зупинити керований ним автомобіль у межах видимості елементів проїзної частини. При виникненні небезпеки для руху, чим для ОСОБА_6 при обраній швидкості керованого ним автомобіля та в даній дорожній обстановці являвся попутно рухаючийся сідловий тягач «Ман» н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом «Schmitz» н.з. НОМЕР_4 , він не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки чи безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого навпроти е/о № 48/81 по вул. Кільцева дорога в м. Києві скоїв зіткнення із напівчичепом «Schmitz» н.з. НОМЕР_4 вказаного сідлового тягача «Ман» н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Роntіаk Grand Am» ОСОБА_9 , отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КМКЛ № 17. 10.06.2017 ОСОБА_9 перебуваючи на стаціонарному лікуванні в НВМКЦ «ГВКГ» приблизно о 10 годині 08 хвилин помер під час лікування.
Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить визнати відшкодування матеріальних витрат обставиною, яка пом`якшує покарання, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Також клопоче просить застосувати до нього положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно визначив йому вид та розмір покарання, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства і про необхідність призначення йому покарання до реального відбування.
Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки застосування до нього ст.75 КК України не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, який характеризується грубим порушенням правил дорожнього руху, нехтуванням безпекою його учасників та настанням невідворотних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 .
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни вироку відсутні.
Що стосується клопотання ОСОБА_6 про застосування амністії, то відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07.09.2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, за умови якщо ці особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі.
На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 мав дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вирок стосовно нього не набрав законної сили.
Під дію ст.9 «Про амністію у 2016 році», яка обмежує коло осіб до яких може бути застосовано амністію, ОСОБА_6 не підпадає.
Отже ОСОБА_6 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для звільнення його від відбування покарання у зв`язку з амністією.
Керуючись ст.ст. 285, 404, 405 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2017 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 7 вересня 2017 року, на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3