УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/8278/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
потерпілого: ОСОБА_7

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань з врахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 01.02.2017 року призначено ОСОБА_9 покарання 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 21 листопада 2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21 листопада 2016 року по 21 червня 2017 року, з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта на досудовому слідстві в розмірі 1 101 грн.
Речовий доказ по справі, після набрання вироком законної сили, а саме мобільний телефон Леново А 5000 повернуто потерпілій ОСОБА_10 , в якої на зберіганні він і перебуває; акумуляторну батарею ІСТА повернуто потерпілому ОСОБА_7 , в якого на зберіганні вона і перебуває; телефон марки Нокія 301, повернуто потерпілому ОСОБА_11 ; диск DVD-R із відеозаписом зберігати при справі.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 29 серпня 2015 року о 12 год. 50 хв., ОСОБА_9 , знаходився поблизу будинку №14/12 по вул. Театральній у м.Житомирі, де виявив припаркований автомобіль марки «Фольксваген Т-4» в кузові білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , дверцята якого були не зачинені.
В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення будь-якого цінного чужого майна із вищеописаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для інших осіб, ОСОБА_9 , оглянувши салон даного автомобіля виявив на передній панелі мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «301» в корпусі чорного кольору, вартістю 398 грн. 36 коп., належний ОСОБА_11 , якого взяв в руки та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 утримуючи у вказаний спосіб викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 398 грн.36 коп.
Крім цього, ОСОБА_9 24 серпня 2016 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебував магазині одягу «Білизна», що за адресою в АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, зі столу з особистими речами останньої, що знаходився у вищевказаному магазині, викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А5000» в корпусі білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 2300 грн., в телефоні знаходились дві сім карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 та «Лайфсел» № НОМЕР_5 , які для ОСОБА_10 матеріальної цінності не становлять.
В подальшому ОСОБА_9 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , на загальну суму 2300 грн., чим заподіяв останній матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, 24 жовтня 2016 року близько 15 год. ОСОБА_9 , перебував на території паркувального майданчику, що поблизу КПП №2 ГУНП в Житомирській області, що за адресою в м. Житомирі, Старий Бульвар,5/37, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Водночас, до даного автомобіля направлявся громадянин ОСОБА_12 , автомобіль якого знаходився поруч та побачивши відкритий капот сусідського автомобіля зрозумів, що було здійснено крадіжку. Одразу, ОСОБА_12 , намагаючись з`ясувати обставини, почав переслідувати ОСОБА_9 . Однак, останній помітивши переслідування, кинув рюкзак з викраденим майном та зник у невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_9 , вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме батарею марки «ISTA» моделі «Standart 6CT-60 F1» в корпусі сірого кольору, чим завдав матеріальних збитків на суму 520 грн ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, вказує на суворість призначеного покарання ОСОБА_9 .
Вважає, що призначене покарання ОСОБА_9 не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував те, що він має на утриманні малолітню дитину, його молодий вік, відшкодував матеріальну шкоду потерпілим повністю, обставини, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_9 змінити та пом`якшити йому покарання, а при застосуванні положень ст. 70 КК України використати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора та потерпілого ОСОБА_13 , перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України.
На думку колегії суддів покарання ОСОБА_9 призначено з дотриманням ст. 65 КК України, суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, не працює, характеризується посередньо, матеріальну шкоду потерпілим під час досудового розслідування відшкодував повністю, шляхом повернення майна, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. На даний час відбуває покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.02.2017 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_9 раніше судимий, відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, а у даній справі визнаний винним у вчиненні ще трьох епізодів крадіжок майна у громадян, підстав вважати призначене йому покарання явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не знаходить, як і не знаходить підстав для застосуванням ст. 69 КК України.
Судом першої інстанції при визначенні остаточного покарання було застосовано принцип часткового складання призначених покарань, що свідчить на думку колегії суддів про врахування судом першої інстанції в повній мірі даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обставини.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії вироку.
Судді: