УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 20 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.388, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 листопада 2017 року слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 20 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.388, ч.4 ст.358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, яке було виявлене та вилучене 08 листопада 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000226 від 20.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 15.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 423, належало нерухоме майно, а саме магазин непродовольчих товарів, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 305,9 кв.м.
Вказаний об`єкт нерухомого майна 15.02.2016 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , 21.06.2016 за реєстровим № 1705 посвідчено довіреність від імені ОСОБА_5 , якою уповноважено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти дії спрямовані на відчуження нежитлового приміщення - магазину непродовольчих товарів, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 305,9 кв.м., який на праві власності належав ОСОБА_5 .
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , 22.06.2016 за реєстровим № 1711 посвідчено заяву-згоду від імені ОСОБА_9 , за якою остання, як дружина ОСОБА_5 , в порядку ст. 65 Сімейного кодексу України, надала свою згоду на продаж вищевказаного нежитлового приміщення.
В подальшому, 05.07.2016 ОСОБА_8 , який діяв в якості продавця від імені ОСОБА_5 за довіреністю від 21.06.2016, укладено із ОСОБА_10 як покупцем, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за яким належний ОСОБА_5 об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 було відчужено на користь покупця. Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення було посвідчено 05.07.2016 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 за реєстровим № 11-451.
Через два дні, тобто 07.07.2015 ОСОБА_10 як позичальник та іпотекодавець уклав договір позики з одночасною заставою майна (іпотекою) із ОСОБА_12 , від імені якого діяла ОСОБА_13 , як позикодавцем та іпотекодержателем, щодо вказаного об`єкта нерухомого майна. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим № 862.
Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_15 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 19.09.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за реєстровим № 2417, належало нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_3 (після перейменування АДРЕСА_4 ), загальною площею 185,6 кв.м. та житловою площею 174,6 кв.м. Цей об`єкт нерухомого майна був зареєстрований 12.10.2012 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності за ОСОБА_15 , а 24.05.2016 відповідне речове право власності останньої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , 21.06.2016 за реєстровим № 1706 посвідчено довіреність від імені ОСОБА_15 , якою уповноважено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти дії спрямовані на відчуження належних ОСОБА_15 об`єктів нерухомого майна, а саме: підвального та нежитлового приміщення на 1-му поверсі житлового будинку літ. А-5, площею 1117,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_3 .
В подальшому, 06.07.2016 ОСОБА_8 , який діяв в якості продавця від імені ОСОБА_15 за довіреністю від 21.06.2016, укладено із ОСОБА_10 як покупцем, договір купівлі-продажу квартири, за яким належний ОСОБА_15 об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 відчужено на користь покупця. Договір купівлі-продажу квартири посвідчено 06.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1848.
Наступного дня, тобто 07.07.2015 ОСОБА_10 як позичальник та іпотекодавець уклав договір позики з одночасною заставою майна (іпотекою) із ОСОБА_12 , від імені якого діяла ОСОБА_13 , як позикодавцем та іпотекодержателем, щодо вказаного об`єкта нерухомого майна. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим № 860.
Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання процесуальних керівників та винесено ухвали про проведення 10 обшуків у м. Києві та Київській області в рамках кримінального провадження № 0000226.
08.11.2017 на підставі Ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети, які не вказані в ухвалі слідчого судді, проте можуть мати важливе значення як доказ в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, а саме: чорну пластикову коробку розміром 7 на 7 см, гарантійний талон № 314787 від 25.02.2017 на Айфон, свідоцтво про народження ОСОБА_17 та ОСОБА_12 (копія), договір оренди житлового приміщення на 2-х арк., дві картки ОТП банку з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , червона картка з написом le billionnarre.
08.11.2017 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000226, як такі, що є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.
З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, враховуючи що виявлені та вилучені 08 листопада 2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий звернулася з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому та просила його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_18 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася. Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вищевказаної особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що виявлені та вилучені 08 листопада 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі, а саме: чорна пластикова коробка розміром 7 на 7 см., гарантійний талон № 314787 від 25.02.2017 на Айфон, свідоцтво про народження ОСОБА_17 та ОСОБА_12 (копія), договір оренди житлового приміщення на 2-х арк., дві картки ОТП банку з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , червона картка з написом le billionnarre, є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, існують реальні ризики приховування, передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 20 липня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.388, ч.4 ст.358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:
- чорну пластикову коробку розміром 7 на 7 см.;
- гарантійний талон №314787 від 25.02.2017 на Айфон;
- свідоцтво про народження ОСОБА_17 та ОСОБА_12 (копія);
- договір оренди житлового приміщення на 2-х арк.;
- дві картки ОТП банку з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;
- червону картку з написом le billionnarre, які були виявлені та вилучені 08 листопада 2017 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1