Номер провадження 1-в/631/65/17
Справа 631/1000/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3
з боку сторони захисту:
засудженої ОСОБА_4
а також:
представника персоналу органу пробації ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області кримінальне провадження за поданням начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженкиміста Харкова, громадянки України,
із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, не працевлаштованої,
яка має на утриманні неповнолітніх дітей:
доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
зареєстрована та мешкає за адресом:
АДРЕСА_1 ;
раніше судимої:
?30 березня 2017 року Ленінськимрайонним судом міста Харкова за частиною 2 статті 15 і частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до одного року позбавлення волі, зі звільненням на підставі статті 75 цього ж кодексу від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;
про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-
в с т а н о в и в:
20.11.2017 року у порядку, передбаченому частиною 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), начальник Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майор внутрішньої служби ОСОБА_6 звернуласьдо суду із поданням,зареєстрованим за вхідним № 3485/17-вх, про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», на обґрунтування якого зазначила, що відділом під її керуванням як уповноваженим органом з питань пробації здійснюється контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 , яка за час перебування на обліку характеризується задовільно, неналежно виконує обов`язки, покладені на неїсудом, більш до кримінальної відповідальності не притягувалась й, оскільки має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підпадає під дію пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку із чим направила матеріали для розгляду за суттю.
Представник уповноваженого органу з питань пробації - Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - провідний інспектор ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності, виданої 07.12.2017 року начальником відділу майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши до засудженої ОСОБА_4 положення пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечувала тапросила звільнити її від відбування кримінального покарання на підставі цього закону, надавшиу порядку, передбаченому частиною 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, відповідну власноручно написану заяву, зареєстровану за вхідним № 3860/17-вх від 07.12.2017 року.
Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , яка підтримує публічне обвинувачення в суді і здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, у судовому засіданні вважала за можливе задовольнити подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 з урахуванням того, що засуджена ОСОБА_4 дійсно має двох неповнолітніх дітей та на неї розповсюджуються приписи Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені в судовому засіданні у їхні сукупності й оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, сумлінно і принципово здійснюючи свої повноваження, діючи у межах і відповідно до вимог процесуального та матеріального законів, ураховуючи відомості про поведінку засудженої за час відбування покарання, а також ретельно перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_4 № 11/2017, наданої уповноваженим органом з питань пробації,суд вважає, що подання слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Вироком Ленінського районного суду міста Харкова, постановленим 30.03.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 і частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, до одного року позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Питання звільнення особи від відбування покарання на підставі закону про амністію регламентується нормами Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), Кримінально-виконавчого кодексу України № 1129-ІVвід 11.07.2003 року (із змінами та доповненнями), Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01.10.1996 року в редакції Закону України № 3465-ІVвід 02.06.2011 року (із змінами та доповненнями), а також Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Так, згідно змісту статті 85 та частини 1 статті 86 Кримінального кодексу України, на підставі закону про амністію, яка оголошується стосовно певної категорії осіб, засуджена може бути повністю або частково звільнена від основного і додаткового покарання.
Крім того, як роз`яснює абзац 2 частини 1 статті 152 й частина 1 статті 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставою звільнення від відбування покарання може бути в тому числі й Закон України про амністію, яка застосовується до громадян, засуджених судами України, не залежно від місця відбування покарання.
При цьому амністією визнається повне (повна амністія) або часткове (часткова амністія) звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, яка оголошується законом про амністію, що приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону (статті 1 та 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).
Отже, засуджену особу за вчинення певного кримінального правопорушеннядо кримінального покарання може бути повністю або частково звільнено від його відбування на підставі закону про амністію за наявності встановлених діючим законодавством України матеріально-правових підстави та умов для такого звільнення.
При цьому під матеріально-правовою передумовою звільнення особи від відбування кримінального покарання у цьому випадку є вчинення нею певного злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, за який вона притягнута до відповідної кримінальної відповідальності у виді кримінального покарання, а матеріально-правовою підставою наявність закону України про амністію, що набрав законної сили.
22.12.2016 року керуючись принципом гуманізму, відповідно до положень статті 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні», Верховною Радою України прийнятий Закон № 1810-VІІІ «Про амністію у 2016 року», що набрав у відповідності із приписами його статті 18 чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.09.2017 року, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.
Таким чином, на час звернення начальником Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майором внутрішньої служби ОСОБА_6 із поданням, що розглядається, дійсно на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році`в Україні оголошено амністію.
Положеннями частин 1 - 3 та10статті 10 зазначеного Закону передбачено, що виконання Закону України «Про амністію у 2016 році» покладається на суд, який питання про застосування амністії вирішує в тому числі за поданням органу виконання покарань, що здійснює контроль за поведінкою засудженого, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, й допускається тільки за наявності згоди такої особи, яке дається безпосередньо суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням про це в журналі судового засідання.
З огляду на приписи пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 вище зазначеного кодексу, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
При цьому обмеження щодо застосування амністії до таких осіб визначені у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як вбачається з особової справи № 11/2017, 30.03.2017 року вироком Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні умисного злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 і частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, й засуджена до покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням (а. с. 4).
Санкція зазначеної норми права передбачає покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від 80 до 240 годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Класифікація злочинів залежно від ступеня їх тяжкості наведена у статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року), відповідно до якого:
а) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 2 цієї статті);
б) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (частина 3);
в) тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років (частина 4);
г) та особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі (частина 5).
При цьому згідно із частиною 6 цієї норми кримінального права, якщо за вчинення злочину передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, ступінь його тяжкості визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за цей злочин.
Проводячи системний аналіз зазначених норм права, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 засуджена до покарання у виді позбавлення волі на певний строк за вчинення кримінального правопорушення, яке на підставі частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України за ступенем тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Крім того, зі свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 ), повторно виданого 30.05.2017 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , про що 15.07.2009 року Скрипаївською сільською радою Зміївського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 08, та її батьками зазначено громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а. 62 особової справи).
Згідно свідоцтва про народження (серії НОМЕР_2 /, повторно виданого 30.05.2017 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 , про що 24.05.2012 року Виконавчим комітетом Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 6, та його батьками зазначено громадян України ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а. 63 особової справи).
У відповідності до змісту повідомлення Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1961-15.23-04.05 від 27.09.2017 року, відсутні відмітки про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 в актових записах про народження її дітей, а саме: № 6 від 24.05.2012 року Виконавчого комітету Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області та № 08 від 15.07.2009 року Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області (а. 57 особової справи).
З інформації, наданої 07.11.2017 року о 09 годині 19 хвилин ОСК Головного управління Національної поліції в Харківській області, після ухвалення 30.03.2017 року вирокуЛенінським районним судом міста Харкова, нових злочинів засуджена ОСОБА_4 не вчиняла й до кримінальної відповідальності більш не притягувалась (а. 78 особової справи).
Крім того, за час перебування на обліку в Нововодолазькому районному відділі з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції засуджена ОСОБА_4 характеризується задовільно та більш менш виконує обов`язки, покладені на неї судом (а. 18, 47, 64 особової справи).
Також, обмежень щодо застосування амністії до ОСОБА_4 , вичерпний перелік яких наведений у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», у судовому засіданні не встановлено.
Одночасно із цим, в ході розгляду подання, суд переконався в тому, що ОСОБА_4 зрозумілі правові наслідки звільнення її від кримінального покарання за амністією з нереабілітуючих підстав, а також в тому, що вона бажає бути звільненою від призначеного їй судом кримінального покарання у виді позбавлення волі на певний строк, про що надала суду свою письмову згоду, викладену у власноручно написаній заяві, зареєстрованій за вхідним № 3860/17-вх від 07.12.2017 року й долученій до матеріалів кримінального провадження.
Разом з тим, суд враховує, що положеннями статей 5 і 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» й статей 13 і 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, й особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частина вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію, не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, ОСОБА_4 є особою, яка визнана винною до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто до 07.09.2017 року, у вчинені умисного злочину, який в розумінні статті 12 Кримінального кодексу України не є тяжким або особливо тяжким, станом на вказану дату має двох дітей, яким не виповнилось 18 років, щодо яких вона не позбавлена батьківських прав, а тому є особою, на яку розповсюджується дія пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин, приймаючи до уваги факт звернення із поданням до належного суду належним органом з питань виконання кримінальних покарань та наявність письмової згоди засудженої, наданої безпосередньо суду, щодо застосування до неї положень закону про амністію, ураховуючи, що на час вирішення питання строки дії цього закону не сплинули й покарання повністю не відбуте, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 може бути звільнена від відбування покарання, призначеного їй судом, на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Отже, перевіривши подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно засудженої ОСОБА_4 на його відповідність вимогам матеріального та процесуального діючого законодавства України щодо звільнення від відбування покарання на підставі закону про амністію,встановивши відсутність перешкодта наявність підстав для застосування амністії, - суд вважає за можливе задовольнити подання та звільнити засуджену ОСОБА_4 на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Харкова, постановленим 30.03.2017 року у зв`язку із вчиненням нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 і частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 85, 86 та частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтями 152 та 154 Кримінально-виконавчого Кодексу України № 1129-ІVвід 11.07.2003 року (із змінами та доповненнями), статями 1, 2 та 4 - 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 01.10.1996 року в редакції Закону України № 3465-ІVвід 02.06.2011 року (із змінами та доповненнями), пунктом «в» статті 1, статтями 10,11, 13, 15 та 18 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року,статтями 31, 35 - 37, 367, 369 372, 375 376, 392, 393, пунктом 2 частини 2 статті 395, статтями 532, 533, 535, 537 та 539 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -
у х в а л и в:
Подання начальника Нововодолазького районного відділу з питань пробації Північно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_6 про застосування до засудженої ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році`задовольнити повністю.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Харкова, постановленим 30.03.2017 року у зв`язку із вчиненням нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 і частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,у виді одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити засудженій та прокурору.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали суду.
На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд Харківської області через Нововодолазький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Повний текст ухвали було постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору, підписано суддею в одному примірнику та оголошено у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду 12.12.2017 року о 17 годині 45 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1