Справа № 523/4458/16-к
Провадження №1-кп/523/171/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: Малиновським районним судом м. Одеси від 28.03.2008р. за ст.ст. 187 ч.1, 185 ч.1, 186 ч.2 КК України до 4р. позбавлення волі, 25.11.2011р. звільнився по відбуттю покарання;

Біляївським районним судом Одеської області від 08.11.2012р. за ст.ст. 189 ч.2, 395 КК України до 3р. позбавлення волі, 14.04.2014р. звільнився по відбуттю покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.03.2016р., приблизно о 16го. 30хв., ОСОБА_11 знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_9 , якій завдав удар рукою по голові, після чого штовхнув на підлогу та вікрито викрав належне їй майно сумку вартістю 300грн., в якій знаходились гаманець вартістю 600грн., окуляри-700грн., парасолька-300грн., грошові кошти в розмірі 100грн. Після скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_12 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 2000грн.
В судовому засіданні, ОСОБА_12 визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, але при цьому також пояснив суду, що не наносив ніяких ударів потерпілій ОСОБА_9 .
Незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_12 частково визнає свою вину у скоєнні злочину, винуватість обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наступних доказів:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.03.2016р., згідно якого ОСОБА_9 просить прийняти міри до невстановленого парня, який скоїв відносно неї злочин (т.1,а.с.106);
- протоколом огляду та постановою про прилучення речових доказів від 17.03.2016р., згідно яких об`єктом огляду є речі, які належать ОСОБА_9 , та які були прилучені до матеріалів кримінального провадження (т.1,а.с.113-122);
- зберігальною розпискою, згідно якої ОСОБА_9 отримала від працівників поліції, раніше викраденні у неї речі (т.1. а.с.123);
- поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 про те, що знаходячись в парадній , обвинувачений ОСОБА_12 наніс удар рукою в лівий бік її голови, від якого вона відлетіла в кут, схопив належну їй сумку та вибіг на вулицю;
- дослідженою в судовому засіданні медичною довідкою від 17.03.2016р., згідно якої у ОСОБА_9 малась низка переломів.
Тому, твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він не наносив ударів потерпілій, суд розцінює ці дії як лінію захисту обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності, та яке спростовується вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами та показами потерпілої ОСОБА_9 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії останнього кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_12 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом враховується особа ОСОБА_12 , який є особою неодноразово судимою, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за місцем перебування під вартою характеризується позитивно.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , суд відносить відсутність матеріальної шкоди у зв`язку із поверненням потерпілій, належного їй майна,тривалий час перебування під вартою.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_12 без реального відбуття остаточного покарання у виді позбавлення волі.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити колишній - тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 17.03.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбутого обвинуваченим ОСОБА_12 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення із 17.03.2016р. до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази - майно яке належить ОСОБА_9 , вважати повернутими за належністю останній.
Копії вироку вручити під розписку ОСОБА_11 та прокурору, а також надати іншим заінтересованим особам.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: ОСОБА_1