Справа № 442/1646/15-к
Провадження № 1-кп/442/127/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000579 від 18.03.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.04.2012 року Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, 357 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 04.06.2014 року Уманським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 14.11.2014 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 19.07.2017 року Галицьким районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

- у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України,-

з участю прокурора - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ;

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 ., 03.01.2014 року о 18.00 годині, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на АДРЕСА_2 шляхом злому вікна, проникли у складське приміщення церкви «Хреста Чоловіколюбця», звідки таємно викрали належне ОСОБА_6 особисте майно, а саме: кросівки «Reebок» вартістю 150гривень; 1кг печінки вартістю 35 гривень; 1кг легенів вартістю 28 гривень; дві курки вагою по 1,5кг кожна та вартістю по 35 гривень за кг. на суму 105 гривень; 6кг м`яса гов`яжого вартістю по 42 гривні за 1кг на суму 252 гривні; 1кг фаршу свинного вартістю 45 гривень; 1кг курячих стегон вартістю 28 гривень; 29 курячих яєць вартістю по 0,8 грн. за кожне на суму 23 гривні 20 копійок; 2 пляшки горілки «Greendау» 0,5л. кожна та вартістю по 38 гривень кожна на суму 76 гривень; 5 пляшок горілки «Greendау» 0,75л кожна та вартістю по 46 гривень кожна на суму 230 гривень; 15 пачок порошку для прання «Гала» вартістю по 12,40 грн. за 1 пачку на загальну суму 186 гривень; 15 пачок порошку для прання «Лотос» вартістю по 9,80 грн. за 1 пачку на загальну суму 147 гривень; 10 пляшок засобу для миття посуду «Гала» вартістю 7,50 грн. за 1 пляшку на загальну суму 75 гривень; 6 пляшок засобу для миття посуду «Юка» вартістю 15 грн. за 1 пляшку на суму 90 гривень; мило господарське в кількості 15шт., вартістю 3 грн. за 1шт. на суму 45 гривень; електродриль марки «Воsch» вартістю 390 гривень; електродриль марки «Макіta» вартістю 560 гривень; шуруповерт марки «Макіtа» вартістю 300 гривень; кутова шліфувальна машинка марки «Макita» вартістю 340гривень; порохотяг марки «Ракета» вартістю 100 гривень; порохотяг марки «Siemens» вартістю 240 гривень; 10 кранів латунних 1 дюйм вартістю по 10 грн. за 1шт. на суму 100 гривень; 10 кранів латунних 3/4 дюйма вартістю по 13,20 грн. за 1шт. на суму 132 гривні; 10 кранів бронзових 3/4 дюйма вартістю по 13,40 грн. за 1шт. на суму 134 гривні; 2 бухти мідного дроту для зварювання довжиною по 40 м. кожний та вартістю по 200 гривень кожний на суму 400 гривень; 3 бухти дроту нержавіючого перерізного діаметру 2 мм довжиною по 50 м кожний та вартістю 250 гривень кожний на суму 750 гривень; 2 бухти дроту нержавіючого перерізного діаметру 3 мм довжиною по 50 м кожний та вартістю 170 гривень кожний на суму 340 гривень; 4 бухти алюмінієвого дроту довжиною по 20 м кожний та вартістю по 75 гривень кожний на суму 300 гривень; кабель мідний броньований перерізного діаметру 4мм довжиною 50м вартістю 490 гривень; 8 карнизів алюмінієвих довжиною по 3 м кожний та вартістю по 36 грн. кожний на суму 288 гривень; електричний продовжувач довжиною 50 м вартістю 170 гривень; міні мийка високого тиску «Ргоfi-jet 100» вартістю 630 гривень; гаманець шкіряний вартістю 60 гривень; гроші на суму 10000 гривень, чим спричинили збитки потерпілому на загальну суму 17239,20 гривень.

Крім цього, 12.01.2014 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходячись в автомобілі марки ВАЗ-2106 реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул.Мельника в м.Стебнику Львівської області, вчинили розбійний напад на водія ОСОБА_7 : ОСОБА_9 , приставивши ножа до шиї останнього, висловлюючи погрози застосування насильства, небезпечного для його життя чи здоров`я, вирвав праву кишеню сорочки потерпілого із грошима в сумі 500 гривень, в цей час ОСОБА_3 з ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, утримуючи ОСОБА_7 за одяг, викрали у нього мобільний телефон марки «Нокіа-1650» вартістю 50 гривень та в подальшому, коли потерпілий намагався вирватись від нападників, ОСОБА_9 спричинив йому три удари ножем в ділянку живота справа, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я. В такий спосіб спільними зусиллями ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 загальною вартістю 550 гривень.

Крім цього, 12.01.2014 року о 04.00 год. ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на АДРЕСА_3 . шляхом злому стіни, проникли у металевий гараж та розміщений у ньому автомобіль марки «Москвич 2141» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звідки таємно викрали належну громадянину ОСОБА_11 автомагнітолу «Ріоner DЕN-3700МР» вартістю 260 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. Суду пояснив, що сам особисто вважає себе крадієм, у грабежах та розбоях участі не приймає. Однак визнав, що був присутній при вчиненні протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо потерпілого ОСОБА_7 . Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів його винуватістьпідтверджується й іншими доказами, зібраними по справі.
По епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 :
показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що працює священником і Дрогобицьким міськрайонним судом вже слухалась справа про викрадення майна із складського приміщення церкви, де двоє засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнали свою вину повністю та відбувають покарання. Бачив ОСОБА_14 з ОСОБА_15 . Вважає, що обвинувачений брав участь у вчиненні даного злочину. З викрадених речей йому повернуто лише кросівки білого кольору. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні в режимі відеоконференції із ВК №30 суду пояснив, що він разом із ОСОБА_14 і ОСОБА_13 викрадали продукти харчування і побутову хімію з приміщення церкви, що належали потерпілому ОСОБА_16 . Ідея вчинити даний злочин була його. Він особисто взуття та гроші під час крадіжки не брав.

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.01.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 звернувся в органи внутрішніх справ з усною заявою по факту крадіжки особистого майна (т. 1 а.с. 72-73).

- протоколом огляду місця події від 04.01.2014 року та фото таблиці до нього, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з участю власника ОСОБА_6 , здійснювався огляд місця події, а саме приміщення церкви, яке розташоване на першому поверсі на АДРЕСА_2 , проведено повний опис даного приміщення і всі речі які там знаходяться ( т. 1 а.с. 75-88).

- протоколом огляду місця події від 13.01.2014 року та фото таблиці до нього, з якого вбачається, що в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з участю власника ОСОБА_21 , здійснювався огляд однокімнатної квартири на першому поверсі АДРЕСА_4 , в якому проведений повний опис даного приміщення і всі речі які там знаходяться. Також в даній квартирі були виявлені деякі викрадені речі у потерпілого ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 92-102);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 18.02.2014 року, з якого вбачається, як ОСОБА_22 відтворив обстановку вчинення кримінального правопорушення ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме: крадіжки з приміщення церкви 03.01.2014 року, що підтверджує участь ОСОБА_14 у даному кримінальному правопорушенні (т. 1 а.с. 104-111);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, згідно якого проведено огляд кросівок «Reebок» білого кольору 40 розміру (т. 1 а.с. 113-114);

- постановою про визнання предмета як речового доказу та прилучення його до кримінального провадження від 28.02.2015 року, визнано речовим доказом кросівки «Reebок» білого кольору 40 розміру (т. 1 а.с.116);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 05.03.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 відтворив обстановку вчинення ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_22 крадіжки з приміщення церкви 03.01.2014 року (т.1 а.с.120-126);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що із квартири ОСОБА_23 були вилучені деякі викрадені у потерпілого ОСОБА_6 речі (т. 1 а.с. 135-137);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 24.02.2014 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який запропонував їй купити кросівки, м`ясо та яйця, на що вона погодилася, оскільки ОСОБА_3 сказав, що це його речі. (т. 1 а.с. 159-161);

- протоколом огляду місця події та фото таблиці до нього від 20.01.2014 року, з якого вбачається, що в присутності понятих ОСОБА_24 добровільно видала кросівки «Reebок» білого кольору 40 розміру, які вона придбала у ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 162-163);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблицями до нього від 24.02.2014 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_3 , як особу, яка запропонувала їй купити електричні кабелі, латунні крани для сантехніки та інший металобрухт (т. 1 а.с. 164-166);

По епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_11 :
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні злочину по даному епізоду, його вина доводиться наступними доказами:

- показазаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні в режимі відеоконференції із ВК №30 суду пояснив, що він разом із ОСОБА_14 і Різником викрали магнітофон з автомобіля, який знаходився в гаражі та належить потерпілому ОСОБА_26 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.02.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 звернувся в органи внутрішніх справ з усною заявою по факту крадіжки особистого майна (т. 1 а.с. 167-168);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що було проведено огляд автомагнітоли «Ріоner DЕN-3700МР» (т. 1 а.с. 169-170);

- постановою про визнання предмета речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 28.02.2015 року, якою визнано речовим доказом автомагнітолу «Ріоner DЕN-3700МР» (т 1 а.с. 171);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 04.03.2014 року з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_26 впізнав викрадений з його автомобіля автомагнітолу «Ріоner DЕN-3700МР» (т.1 а.с.172-174);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 06.03.2014 року, з якого вбачається, як ОСОБА_9 відтворив обставини вчинення ним, ОСОБА_14 та Різником крадіжки автомагнітоли «Ріоner DЕN-3700МР» з гаражу та автомобіля, який в ньому знаходився (т.1 а.с.178-180);

- протоколом огляду місця події від 02.02.2014 року та фото таблицями до нього, з яких вбачається, що в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 з участю власника ОСОБА_29 , здійснювався огляд місця події, а саме: приміщення Стебницької міліції, де ОСОБА_29 добровільно видав автомобільну автомагнітолу «Ріоner DЕN-3700МР», яка була залишена в нього Різником та ОСОБА_14 (а.с. 185-189);

По епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні про те, що до нього в січні 2014 року, вночі, біля розважального закладу «Міленіум» в м.Трускавець, підійшли 3 осіб, попросили, щоб він на своєму автомобілі відвіз їх в м.Стебник, спочатку до базару, потім на вул.Мельника. Він попросив їх відразу розрахуватися заплатити 40 грн. Тому вони бачили, куди він кладе гроші. На одній із вулиць в м.Стебнику, поблизу вул.Мельника дані пасажири напали на нього. Двоє з них сиділи позаду, один на пасажирському сидінні поряд. Відчув, що находу його схопили за голову, спам`ятався, коли на шиї був ремінь. Вони його тримали, не давали вийти з машини. Він зупинився і викинув з машини ключі. Вирвався на вулицю. В процесі боротьби в машині відчув, що залізли в кишеню сорочки, яку розірвали повністю і забрали гроші в сумі 500 грн. В нижній правій кишені куртки був телефон, який також забрали, але вже на вулиці. Коли вирвався з машини, до нього підбігли всі троє. В процесі боротьби один з нападників наніс йому удар ножем в правий бік. Побачив на собі кров, коли всі троє вже відійшли. Просив їх повернути телефон, однак вони відмовили, сказавши, що він ним скористаюсь для виклику міліції. Впевенний, що у нападі брали участь всі троє. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

- показаннями свідка ОСОБА_30 , працюючого старшим слідчим Дрогобицького МВ, який суду повідомив, що він розслідував кримінальне провадження, щодо Кравця, Різника, та ОСОБА_13 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 187 КК України. Під час до судового розслідування з перших показів всі троє стверджували, щодо вчиняли злочини разом із ОСОБА_14 . Справа була скерована до суду, матеріали по ОСОБА_3 виділені в окреме провадження. ОСОБА_3 в колонії в Черкасах під час допиту по виділених матеріалах відмовився давати покази.

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 12.01.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 звернувся в органи внутрішніх справ з усною заявою по нанесенню йому тілесних ушкоджень невідомими особами та забрали в нього грошові кошти в сумі 500 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа» з карткою мобільного зв`язку «Київстар» (т. 1 а.с. 245);

- протоколом огляду місця події від 12.01.2014 року вбачається, що було проведено огляд автмобіля ОСОБА_7 в якому на внутрішньому склі задньої правої та лівої дверки виявлено та вилучено відбитки рук. (т. 1 а.с. 247-251);

- протоколом огляду місця події від 12.01.2014 року вбачається, що було проведено огляд та вилучено речі потерпілого ОСОБА_7 , а саме футболку білого кольору на якій видно проріз від ножа та сліди крові ( т. 2 а.с. 1-5);

- висновком експерта № 66 від 15.01.2015 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_7 , 58-ми років виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я ( т. 2 а.с. 7-8);

- довідкою про вартість майна, з якої вбачається, що ціна мобільного телефону марки «Нокіа» становить 50 грн. ( т.2 а.с. 6, 9);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблиці до нього від 21.01.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 при допиті його як свідка вказує на місце здійснення розбійного нападу та на те, що його вчиняли він, Різник та ОСОБА_14 . Також показує в якому місці вони викинули мобільний телефон та в цей же час на вказаному місці було знайдено кришку від нього, а також ніж, куди його викинув та який теж було виявлено на вказаному місці ( т.2 а.с. 10-18);

- висновком експерта №45 від 23.01.2014 року та фото таблиці до нього, з якого вбачається, що сліди пальців рук за фактом розбійного нападу, вилучені при огляді місця події в автомобілі потерпілого ОСОБА_7 , належать ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 21-26);

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 30.01.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_10 при допиті його як свідка вказує на місце здійснення розбійного нападу та на те, що його вчиняли він, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ( т.2 а.с.27-32);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що було проведено огляд речей потерпілого ОСОБА_7 , а саме: футболку білого кольору, на якій видно проріз від ножа та сліди крові ( т.2 а.с. 40-42);

- постановою про визнання предмета як речового доказу та прилучення його до кримінального провадження від 28.02.2015 року, згідно якої визнано речовим доказом дві білі футболки на короткий рукав ( т.2 а.с. 43);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що було проведено огляд мобільного телефону «Нокіа 1650» та розкладного ножа (т.2 а.с. 44-46);

- постановою про визнання предметів речовими доказами та прилучення їх до кримінального провадження від 28.02.2015 року, якою визнано речовим доказом мобільний телефон «Нокіа 1650» та розкладний ніж (т.2 а.с.43);

- протоколом огляду речей і документів від 28.02.2014 року, з якого вбачається, що було проведено огляд аркушу паперу А4, на поверхні якого наклеяно сім кусків липкої стрічки зі слідами рук, які були вилучені із внутрішнього скла задньої правої та лівої дверки автомобіля потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с. 47-48);

- постановою про визнання предмета як речового доказу та прилучення його до кримінального провадження від 28.02.2015 року, якою визнано речовим доказом аркуш паперу А4, на поверхні якого наклеяно сім кусків липкої стрічки зі слідами рук ( т.2 а.с. 50);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання та фото таблиці до нього від 24.02.2015 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_31 нікого не зміг впізнати, так як пройшло багато часу ( т.2 а.с. 56-58);

- Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засудженні за кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 187 КК України, а ОСОБА_8 засуджений за кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, вину визнали і щиро каялись та стверджували, що дані злочини вони вчиняли разом із ОСОБА_14 (т.2 а.с. 94-96);

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно рекомендацій, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року « Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумнів з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

З метою оцінки та співставлення показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на предмет їх належності та допустимості судом задоволено клопотання прокурора про перегляд запису відео конференції, на яких допитуються вказані особи суддями ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . Всебічно, повно і неупереджено проаналізувавши показання вказаних свідків під час даного судового розгляду та під час розгляду кримінального провадження під головуванням суддів ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , а також оцінивши їх в сукупності з іншими доказами з точни зору взаємозвязку, суд приходить до переконання, що дані показання в частині розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 є неправдивими, діаметрально протилежними, такими, що мають на мені вивести з-під обвинувачення ОСОБА_3 , як співучасника даного злочину. Тому, на думку суду, покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в цій частині не можуть бути покладені ані в основу обвинувачення, ані в основу виправдання.

Суд не може брати до уваги покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по епізоду розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 ще й тому, що під час переховування ОСОБА_3 від орнагів досудового розслідування та оголошення його в розшук, кримінальне провадження відносно співучасників вказаних осіб, було скероване до Дрогобицького міськрайонного суду, за результатами розгляду якого винесено обвинувальний 19.09.2014 року вирок. З вироку вбачається, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.В ході судового розгляду останні визнали вину в повному обсязі, вказали, що злочини вчиняли з ОСОБА_3 за попередньою змовою. Вирок набув законної вили і засуджені відбувають покарання, зокрема, за вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 .

Покликання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на те, що попередньо покази про участь у даному злочині ОСОБА_3 вони давали внаслідок фізичного та психологічного тиску зі сторони працівників органу досудового розслідування, є голослівними та не підтверджуються жодними кримінально процесуальними засобами.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він дійсно був присутній при вчиненні ОСОБА_9 і ОСОБА_10 протиправних дій у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , однак не мав умислу на вчиненні розбійного нападу на останнього, оскільки по суті вчиняє крадіжки, а не грабежі і розбої. Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 судом розцінюються як намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, перенести тягар відповідальності на інших осіб, зменшивши особисту роль у вчиненні інкримінованого йому злочину, і таким чином уникнути відповідальності за вчинене.

Показання обвинуваченого по даному епізоду спростовуються наведеними вище дослідженими доказами у справі, аналіз яких дозволяє суду зробити висновок про те, що дії ОСОБА_3 по даному епізоду кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він, за попередньою змовою групою осіб, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства та із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

За ч.3 ст. 185 КК України дії ОСОБА_3 також кваліфіковано вірно, оскільки він- повторно, таємно, із проникненням в приміщення, за попередньою змовою групою осіб, викрав чуже майно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, позитивно характеризується по місцю проживання, матеріальну шкоду потерпілим не відшкодував.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів. Обставин, що помякшують покарання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість вчинених ОСОБА_3 злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне для виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкціїй статей, за якими кваліфіковано злочини.

Достатніх підстав для застосування при призначення міри покарання ОСОБА_3 правил ст. ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Враховуючи, те що має місце сукупність злочинів, суд вважає за можливе визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю, або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Відтак, остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити з врахуванням вироку Галицького районного суду м.Львова від 19.07.2017 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Вирішуючи питання про виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України, суд бере до уваги те, що за клопотанням засудженого, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2017 року ОСОБА_3 у строк покарання за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 14.11.2014 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.04.2014 року по 15.12.2014 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Невідбуту частину покарання за вказаним вироком Христинівського суду Черкаської області частково приєднано до міри покарання, визначеної вироком Галицького районного суду м. Львова, який, в свою чергу, необхідно врахувати при визначенні остаточної міри покарання за даним вироком.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що на підставі ухвали слідчого судді Христинівського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року, для проведення з ОСОБА_3 процесуальних дій в межах даного кримінального провадження, останнього етаповано до слідчого ізолятора № 19 УДПтСУ у Львівській області саме зі слідчого ізолятора УДПтСУ у Черкаській області. Відтак, датою відрахування строку попереднього увязнення на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України в межах даного вироку слід визначити 16.12.2014 року.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній тримання під вартою.

Питання речових доказів вирішено в межах виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2014 року, який на даний час вступив в законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України - 5 (пять) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 187 КК України - 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, остаточну міру покарання за даним вироком суду визначити шляхом часткового складання не відбутого покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львов від 19.07.2017 року і остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_3 7 (сім) років 3 (три) місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній «тримання під вартою», а строк відбування покарання рахувати з часу затримання, а сааме: з 02 квітня 2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього увязнення з 16.12.2014 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1