В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року Рівненський міський суд
Рівненської області
судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , перебуваючи в період з 19 листопада 2013 року по 14 вересня 2016 року на посаді заступника директора департаменту - начальника управління охорони природних ресурсів, моніторингу, заповідної справи та екомережі департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації, будучи державним службовцем, а відтак суб`єктом, на якого поширюється дія підпункту в пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII Про запобігання корупції, в порушення вимог частини першої статті 45 вказаного Закону, перебуваючи в період з 00 год. 01 вересня до 00 год. 31 жовтня 2016 року на території України, зокрема в місті Рівне Рівненської області, умисно не подав як суб`єкт декларування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік.
У подальшому, ОСОБА_4 , будучи звільненим 14 вересня 2016 року із займаної посади на підставі розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 14.09.2016 р. №244-к Про звільнення ОСОБА_4 , в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції, перебуваючи в період з 00 год. 15 вересня до 00 год. 05 жовтня 2016 року на території України, зокрема в місті Рівне Рівненської області, умисно не подав як суб`єкт декларування до Єдиного державного реєстру декларацій декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Також ОСОБА_4 , після звільнення із займаної посади, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції, перебуваючи в період з 00 год. 01 січня до 00 год. 01 квітня 2017 року на території України, зокрема в місті Рівне Рівненської області, умисно не подав як суб`єкт декларування до Єдиного державного реєстру декларацій декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і надав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини як час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за статтею 366-1 КК України як умисне неподання суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, як це вбачається з норми статті 12 (Класифікація злочинів) і санкції статті 366-1 КК України, особу ОСОБА_4 , який за останнім місцем роботи на державній службі характеризується позитивно, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити більш м`яке покарання з переліку основних альтернативних покарань, встановлених санкцією статті 366-1 КК України, а саме - покарання у виді громадських робіт в мінімальному розмірі цього покарання, встановленому санкцією статті, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 366-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 (один) рік.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: