Справа № 350/2/17
Провадження № 11-кп/779/465/2017
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000157 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 3409 грн. 12 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, а всього разом 5409 грн. 12 коп. (п`ять тисяч чотириста дев`ять гривень 12 копійок).

Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2016 року близько 17 год. 40 хв., в смт. Перегінськ по вул. Глібова між обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під час розгляду їх спірного питання членами земельної комісії Перегінської селищної ради виник конфлікт через тривалі неприязні відносини. В ході даного конфлікту ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_10 удар кулаком в обличчя, від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_8 продовжував наносити удари руками та ногами по всьому тілу потерпілого ОСОБА_10 , доки його протиправні дії не були припинені членами земельної комісії. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці грудної клітки, правого плеча, обох стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, постановленим при однобічності та неповноті досудового і судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотному порушенні вимог кримінально-процесуального закону, неправильному застосуванні кримінального закону.

Зокрема, вказує на те, що показання потерпілого ОСОБА_10 не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки є суперечливими та не відповідають дійсним обставинам справи.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги його показання про те, як відбувались події 18 травня 2016 року біля 17 год. по вул. Глібова в смт. Перегінське Рожнятівського району, під час яких саме ОСОБА_10 перший розпочав бійку, нанісши йому удар рукою в обличчя та розбив губу, чим спричинив йому тілесні ушкодження, і у відповідь на які, він відштовхнув ОСОБА_10 від себе в сторону і той впав на землю. Стверджує що жодних ударів руками та ногами ОСОБА_10 він не наносив, а описані у висновку судово-медичного експерта №143 від 23.05.2016 року тілесні ушкодження ОСОБА_10 отримав під час сутички із своїми родичами, коли перебував в стані алкогольного сп`яніння, а механізм утворення цих тілесних ушкоджень ні експертом, ні судом не досліджено.

Зазначає, що судом першої інстанції неправильно трактовані показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо подій 18 травня 2016 року та не враховані їх дійсні об`єктивні покази про вказані події. Крім того, вважає, що його вина повністю спростовується показаннями свідків - очевидців події, а саме - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , членів земельної комісії Перегінської селищної ради, а також ОСОБА_19 , , які суд першої інстанції не врахував при постановленні вироку.

Також вказує на те, що судом неправильно вирішено цивільний позов ОСОБА_10 , оскільки в судовому засіданні ні ОСОБА_10 , ні його представник не надали суду жодного доказу на документальне підтвердження розміру матеріальної шкоди, а також не довели заподіяння ним моральної шкоди. Вважає, що сума коштів, віднесена до матеріальної шкоди, є витратами, пов`язаними із розглядом кримінальної справи.

Просить вирок Рожнятівського районного суду від 07 серпня 2017 року скасувати та постановити відносно нього виправдувальний вирок.

Прокурором Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_20 було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати вирок Рожнятівського районного суду від 07.08.2017 року з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. У кримінальному провадженні призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Разом з тим, до початку розгляду справи заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_21 відмовився від апеляційної скарги, тому апеляція державного обвинувача колегією суддів не розглядається.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисника адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- прокурор, потерпілий ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_11 просили вирок суду залишити без змін, оскільки вважають його законним, обґрунтованим та справедливим.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його пояснень в суді апеляційної інстанції вбачається, що він не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення та стверджує, що саме ОСОБА_10 перший розпочав бійку, нанісши йому удар рукою в обличчя та розбив губу, чим спричинив йому тілесні ушкодження, а він тільки відштовхнув потерпілого від себе, внаслідок чого останній впав на землю і не наносив йому жодних ударів руками або ногами. Вважає, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 отримав під час сутички із своїми родичами.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.370,374 КПК України оскільки ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог, передбачених кримінально-процесуальним законом, на підставі об`єктивно встановлених обставин ,які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням з врахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Мотивуючи своє рішення про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався не тільки на показання потерпілого ОСОБА_10 , а й показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були очевидцями вчиненого злочину, на висновки судово-медичної експертизи та інші докази, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Зокрема, в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_10 прямо вказує на обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та стверджує, що саме обвинувачений умисно наніс йому удар кулаком в обличчя, від якого він впав на землю, після чого продовжував наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла.

Показання потерпілого ОСОБА_10 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що бачила, як ОСОБА_8 наносив руками удари потерпілому ОСОБА_10 , який лежав на землі, та з показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які показали, що допомагали ОСОБА_12 розбороняти бійку між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які лежали на землі.

Показання потерпілого ОСОБА_10 повністю узгоджуються з висновком експерта № 143 від 23.05.2016 року, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 було виявлено синці в ділянці грудної клітки, правого плеча, обох стегон, які утворились від дії тупих предметів (удару, стиснення), можуть відповідати терміну, вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані висновки експерта повністю відповідають показанням потерпілого ОСОБА_10 в частині характеру заподіяного насильства та його наслідків у виді легких тілесних ушкоджень, часу їх виникнення та локалізації, способу їх нанесення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження під час сутички із своїми родичами носять голослівний бездоказовий характер, засновані на припущеннях та спростовуються потерпілим ОСОБА_10 , який наполягає на тому, що тілесні ушкодження були спричинені йому саме діями обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно обставин кримінального правопорушення непослідовні та суперечливі , оскільки в суді першої інстанції обвинувачений пояснював, що після того, як потерпілий ОСОБА_10 , знаходячись позаду, вдарив його рукою в обличчя, він, розвертаючись, лівою рукою відмахнувся і вдарив ОСОБА_10 в обличчя, від чого останній впав на землю.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

З мотивувальної частини вироку вбачається, що призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного.

Суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст.66 КК України визнав те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання, як обставину, яка пом`якшує покарання та прийшов до висновку про відсутність, встановлених ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 3409 грн. 12 коп. у відшкодування витрат пов`язаних із прибуттям на досудове розслідування та розгляд справи і на правову допомогу, а також стягнення та відшкодування моральної шкоди - 2000 грн.

Суд обґрунтовано вказав на те, що розмір витрат пов`язаних із прибуттям на досудове розслідування та розгляд справи Рожнятівським районним судом, підтверджується розрахунком понесених ОСОБА_10 судових витрат та довідкою про вартість проїзду № 18 від 13.07.2017 року ПП «Старий замок Рожнятів», а розмір витрат на правову допомогу - відповідними квитанціями № 001981 від 02.02.2017 року, № 001692 від 19.04.2017 року, № 001852 від 14.07.2017 року.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що шкоду було заподіяно неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 і вона полягає у спричиненні фізичного болю потерпілому, що спричинило емоційний стрес, який супроводжувався почуттям образи, приниженням його честі і гідності перед членами комісії та іншими односельчанами, врахував характер та тривалість моральних страждань потерпілого ОСОБА_10 , його вік, ступінь вини обвинуваченого у вчиненому та вимоги щодо розумності і справедливості.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_19 необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий підписи ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5