Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/3433/17
1-в/705/558/17
У Х В А Л А

07 вересня 2017 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представник ВК (№129) ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань із застосуванням відеоконференцзв`язку клопотання засудженої, -
ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про застосування відносно неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015 її визнано винуватою за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді дев`яти років позбавлення волі. 15.06.2017 ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2015 залишено без змін.
На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ Уманська виправна колонія (№129).
Перевіривши зазначене клопотання, суд, дійшов висновку, що воно підлягає поверненню засудженій з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обовязків чи законних інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш мяким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобовязана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань. Вимоги до матеріалів про умовно-дострокове звільнення, які подають органи та установи виконання покарань, передбачені наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 № 847/5 «Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів». Згідно з вимогами п.6.8 зазначеного наказу подання має містити анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, та особова справа.
За правилами ст. 154 КВК України засуджена не наділена правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш мяким. При цьому положення ст. 539 КПК України щодо визначення субєктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною, в якій вказані усі субєкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст. 537 КПК України, однак щодо кожного конкретного положення ст. 537 КПК України необхідно виходити з норм інших законодавчих актів, які регламентують розгляд цих конкретних питань, що виникають під час виконання вироку. В контексті розгляду клопотань про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш мяким, таким субєктом є адміністрація установи виконання покарань та спостережна комісія виконавчого органу місцевої ради або служби у справах неповнолітніх.
Враховуючи наведене, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подані засудженими не підлягають задоволенню з огляду на неможливість у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення (ст. 81 КК України) або ж встановити, що засуджена стала на шлях виправлення (ст. 82 КК України). Разом з тим, питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженою залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обовязків, визначених ч. 3 ст. 154 КВК України, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності субєктів, визначених у ч. 3 ст.154 КВК України, щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш мяким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання тощо.
Як вбачається із змісту клопотання засудженої ОСОБА_6 , в ньому не порушується питання щодо бездіяльності адміністрації установи виконання покарання з приводу внесення подання про умовно-дострокове звільнення, тому підстав для розгляду та задоволення зазначеного клопотання не має.
Зазначені вище статті викладені у главах 28 та 29 КПК України («Судовий розгляд» та «Судові рішення») безпосередньо не передбачають такого процесуального рішення, як повернення клопотання на підставі того, що його внесено до суду не суб`єктом звернення. Разом з тим, кримінальне процесуальне та кримінально-виконавче законодавство встановлює часові обмеження щодо права на звернення з відповідним клопотанням у разі відмови у його задоволенні. Так, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.
З огляду на наведені положення та встановивши, що клопотання внесено до суду засудженою ОСОБА_5 , яка не є суб`єктом звернення, суд з урахуванням положень ст. 539 КПК України має прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право засудженої на доступ до правосуддя у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, суд
Клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1