Справа № 359/9400/17
Провадження № 1-в/359/67/2018
У Х В А Л А
Іменем України
23 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
за участю засудженого ОСОБА_3 ,
за участю представника виправної колонії ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росавка Кагарлицького району, Київської області, українця, громадянина України, про застосування Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року, -
в с т а н о в и в :
24.11.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього ЗУ "Про амністію у 2016 році".

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його з підстав зазначених в ньому, оскільки він бажає, щоб до нього застосували Закон України «Про амністію» від 22.12.2016 року, а саме ст.1 п. «е» Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року. Звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР.

Прокурор та представник виправної колонії №119 заперечують проти задоволення даного клопотання засудженого. Посилаючись на те, що він не підпадає під дію закону.
Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається із особової справи, ОСОБА_3 засуджений вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки та за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна.

Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 14.06.2017 року вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2017 року, залишено без змін.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.01.2017 року набрав законної сили 14.06.2017 року.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

6 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Таким чином, умови застосування та перелік осіб на яких поширюється дія ЗУ "Про амністію у 2016 році", визначені положеннями цього Закону.

Відповідно до ст. 11 даного Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Судом встановлено, що на ОСОБА_3 , не розповсюджується дія ст. ст. 1, 3, 5, 7 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки він був засуджений та відбуває покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини (ч. 3 ст. 185, ч 2 ст. 289 КК України).

Так, статтею 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" закріплено - звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

В той же час, з даної норми слідує, що обов`язковою передумовою для її застосування до конкретної особи є те, щоб ця особа відповідала не одній із, а всім умовам, зазначеним в цій статті, а саме: 1) відноситься до категорії осіб, зазначених у ст.1 цього Закону; 2) бути засудженим за умисний злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років; 3) на день набрання чинності цим Законом відбути не менше половини призначеного строку основного покарання.

Таким чином, саме сукупність вищезазначених умов може бути підставою для застосування ст. 4 ЗУ "Про амністію у 2016 році" до особи, яка їм відповідає.

Разом з тим, заступник директора Київської обласної Державної адміністрації Департамент соціального захисту населення ОСОБА_6 від 22.01.2018 року №02-53-199 надав відповідь на запит від 12.01.2018 року про те, що визначення категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу відповідних посвідчень врегульованого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком видачі посвідчень особі, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 20.01.1997 року №51,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпадає під жодну з вимог законодавства для віднесення його до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином, Київською облдержадміністрацією не оформлялося та не видавалося посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, вказана обставина виключає можливість застосування до засудженого ОСОБА_3 положень ст.4 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки відсутні обов`язкові умови, визначені цією статтею.

Крім того, на засудженого ОСОБА_3 не розповсюджується дія ст. 2 зазначеного Закону, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що засуджений ОСОБА_3 не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки немає усіх належних умов, визначених даним Законом, для його застосування.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про застосування відносно нього амністії є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України "Про амністію у 2016 році", Законом України "Про застосування амністії в Україні", ст. ст. 12, 85, 86 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотанні засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1