Справа № 635/5077/17
Провадження № 1-кп/635/776/2017
У Х В А Л А
10 листопада 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотаннями про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що останні ніде не працюють, законних джерел заробітку не мають, не мають міцних соціальних зав`язків, у зв`язку з чим, можуть переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на осіб, які є свідками та потерпілими та вчинити інші правопорушення, а тому мають місце ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Окрім того, вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 3 до 6 років, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти продовження відносно нього строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта просив обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою , зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинувачених в судовому засіданні проти продовженнязастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечував, тоді як стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 захисник заперечував проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта просив суд обрати щодо останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили суд продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених, а відтак стосовно ОСОБА_5 не змінювати обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання встановив наступне.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали встановлено до 17 серпня 2017 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2017 року обраний раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, строк дії ухвали встановлено до 17 вересня 2017 року.
Також, відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали встановлено до 17 серпня 2017 року. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2017 року обраний раніше запобіжний захід відносно ОСОБА_5 продовжено на 60 днів, строк дії ухвали встановлено до 17 вересня 2017 року.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , так само як відносно ОСОБА_5 , строком на 60 днів, тобто до 12 листопада 2017 року включно.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вимогами п.2 ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд також врахував практику Європейського суду з прав людини, а саме, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії», § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» § 58).
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Суд враховує, що обвинувачений ніде не працює, законних джерел заробітку не має, не має міцних соціальних зав`язків, у зв`язку з чим, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на осіб, які є свідками, потерпілими та вчинити інші правопорушення, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених у пунктах 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також беручи до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів прокурора та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Стосовно ОСОБА_5 , то останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Суд враховує, що обвинувачений ніде не працює, законних джерел заробітку не має, не має міцних соціальних зав`язків, у зв`язку з чим, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на осіб, які є свідками та потерпілими та вчинити інші правопорушення, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених у пунктах 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також беручи до уваги посилання прокурора на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів прокурора та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відтак, під час розгляду питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, з урахуванням вищенаведених обставин та розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 177, 194, 199, 314-317, 371-372 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» строком на шістдесят днів, тобто до 08 січня 2018 року включно.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» строком на шістдесят днів, тобто до 08 січня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1