Справа №1801/2114/12
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2012 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю. М.

при секретарі: Федорченко Г. В.,

з участю прокурора: Криушенка Л. І.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі подання слідчого СУ УМВС України в Сумській області Голінач Г. В., затверджене заступником прокурора Сумської області Муравенком О. Ю., відносно:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого 07 лютого 2012 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 1 500 грн.

про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2012 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання слідчого СУ УМВС України в Сумській області Голінач Г. В., затверджене заступником прокурора Сумської області Муравенком О. Ю., про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2

Досудовим слідством встановлено наступне.

Наприкінці листопада 2011 року ОСОБА_2, бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, тобто керуючись корисливими мотивами та метою, вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_3 під вигаданим ним приводом необхідності надання йому допомоги у виді готівкових грошових коштів, шляхом оформлення ОСОБА_3 кредиту на їх отримання.

При цьому ОСОБА_2, реалізуючи задумане, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів і мети, запевнив ОСОБА_3, що особисто йому такий кредит наданий не буде у звязку з нібито його неповнолітнім віком, а тому він змушений звернутися за допомогою, але кредит буде виплачувати самостійно, фактично не збираючись виконувати взяті на себе зобовязання, тобто створив у останнього помилкову уяву про його дійсні наміри, чим ввів його в оману.

У звязку з цим ОСОБА_3, помилково вважаючи, що ОСОБА_2 буде погашати такий кредит, 02 грудня 2011 року разом з ОСОБА_2 прийшов до представництва ПАТ «Платинум Банк», що розташоване в приміщенні універмагу по вул. Перше Травня, 1 в м. Білопілля Сумської області, де уклав з ПАТ «Платинум Банк» кредитний договір, згідно якого отримав кредит на суму 3 835 грн. 95 коп. на придбання мобільного телефону марки «Nokia C7-00 Frosti Metal» вартістю 3 399 грн. Після цього, ОСОБА_3, будучи введеним в оману, передав вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_2, який розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 шляхом обману заволодів майном ОСОБА_3 і станом на травень 2012 року жодного грошового внеску на погашення зазначеного кредиту не здійснив.

18 травня 2012 року СУ УМВС України в Сумській області по даному факту порушено кримінальну справу №12040115/3 відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, 10 квітня 2012 року ОСОБА_2, знаходячись в м. Білопілля Сумської області, діючи повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4, переслідуючи корисливий мотив, що виник з підстав не передбачених законодавством та неіснуючого зобовязання, з погрозою застосування насильства до ОСОБА_5, які останній сприймав як реальні, з надуманих підстав почав вимагати в останнього гроші в сумі 5 000 грн.

В подальшому, 21 квітня 2012 року в денний час, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне отримання грошових коштів, шляхом вимагання їх від ОСОБА_5, ОСОБА_2, зустрівшись з останнім в умовленому місці в м. Білопілля Сумської області, отримав від нього грошові кошти в розмірі 500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.

21 квітня 2012 року СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області по даному факту порушено кримінальну справу №12040115 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Не зупиняючись на вчиненому, в ніч з 15 квітня 2012 року на 16 квітня 2012 року ОСОБА_2, діючи повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_4, знаходячись неподалік бару «Зодіак», розташованого по вул. Перше Травня м. Білопілля Сумської області, переслідуючи корисливий мотив, вдаривши ОСОБА_6 декілька разів кулаками, тобто застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, відкрито заволодів мотоциклом «Ява 350», д. р. н. 24-17 СУА, що належить останньому, чим спричинив йому матеріальну шкоду.

21 квітня 2012 року СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області по даному факту порушено кримінальну справу №12040115/2 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21 квітня 2012 року кримінальні справи №№12040115, 12040115/2 СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області провадженням обєднані, обєднаній кримінальній справі присвоєно реєстраційний номер 12040115.

21 квітня 2012 року о 21 годині ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 115 КПК України та поміщено до ІТТ Сумського МУ УМВС України в Сумській області.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 24 квітня 2012 року строк затримання ОСОБА_2 продовжено до 10 днів.

26 квітня 2012 року СУ УМВС України в Сумській області порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України, яку обєднано в одне провадження з кримінальною справою №12040115. Матеріали в кримінальній справі №12040115 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, провадженням закриті за відсутністю в діянні ознак складу злочину.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 28 квітня 2012 року строк затримання ОСОБА_2 продовжено до 15 діб.

18 травня 2012 року кримінальні справи №№ 12040115, 12040115/3 СУ УМВС України в Сумській області обєднані в одне провадження, обєднаній кримінальній справі присвоєно реєстраційний номер 12040115.

Постановою Білопільського районного суду від 04 травня 2012 року ОСОБА_2 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, тобто, до 21 червня 2012 року.

Заслухавши прокурора Криушенка Л. І. та слідчого СУ УМВС України в Сумській області Голінач Г. В., які підтримали подання, адвоката ОСОБА_1, який просив у задоволенні подання відмовити, обвинуваченого ОСОБА_2, який заперечував факт вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що подання про продовження ОСОБА_2 строку тримання під вартою до чотирьох місяців підлягає задоволенню.

До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано:

1) у справах про злочини, за які законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений, підсудний не виконав обовязків, повязаних із раніше застосованим до нього запобіжним заходом, у тому числі обовязків, передбачених статтею 149-1 цього Кодексу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, - виключно у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений, підсудний, перебуваючи на волі, переховувався від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджав установленню істини у справі, продовжив злочинну діяльність або не виконав обовязків, повязаних із раніше застосованим до нього запобіжним заходом, у тому числі обовязків, передбачених статтею 149-1 цього Кодексу;

3) у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, за винятком випадків, коли ця особа, перебуваючи на волі, переховувалася від органів дізнання, досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі або продовжила злочинну діяльність.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне увязнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному вїзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зі змісту ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 156 КПК України випливає, що тримання під вартою під час досудового розслідування не повинно тривати більше двох місяців. У випадку, коли строк, передбачений частиною першою цієї статті, розслідування справи закінчити неможливо, а підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу на більш мякий немає, він може бути продовжений до чотирьох місяців за поданням, погодженим з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів органами дізнання і досудового слідства, або самим цим прокурором, суддею того суду, який виніс постанову про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 165-3 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу чи у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині доведеного обвинувачення, слідчий звертається до суду з поданням про продовження строку тримання під вартою. У поданні зазначаються причини, у зв'язку з якими необхідно продовжити строк, обставини та факти, що належить дослідити, докази, які підтверджують, що злочин вчинено особою, яка тримається під вартою, і обґрунтування необхідності збереження цього запобіжного заходу.

Як вбачається з подання про продовження строку тримання під вартою, органам досудового слідства необхідно провести слідчі дії та ряд оперативно-розшукових заходів, без виконання яких неможливо закінчити досудове слідство, зокрема, витребувати з НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області висновки призначених у справі автотоварознавчої та двох експертиз холодної зброї, ознайомити обвинуваченого ОСОБА_2 з висновками призначених у справі експертиз; витребувати легалізовані матеріали застосування оперативно-технічних заходів, проаналізувати їх, оглянути та приєднати до справи як речові докази; витребувати матеріали виконання доручення в порядку ст.114 КПК України; з метою усунення суперечностей в показаннях провести очні ставки між потерпілими в справі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2, а також з рядом свідків по справі; провести додаткові оперативно-розшукові заходи та слідчі дії, направлені на встановлення свідків та очевидців вчинених обвинуваченим ОСОБА_2 злочинів; провести додаткові оперативно-розшукові заходи та слідчі дії, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 та, у разі його встановлення, провести з ним необхідні слідчі дії; зясувати цивільні позовні вимоги всіх потерпілих у справі; вжити заходи щодо відшкодування завданої злочинами матеріальної шкоди; скласти та предявити обвинуваченому ОСОБА_2 кінцеве обвинувачення, провести його допит в якості обвинуваченого; виконати вимоги ст. 217, ст. ст. 218-220 КПК України; скласти обвинувальний висновок по справі; при необхідності виконати інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи.

Виконання всіх зазначених слідчих дій та оперативно-розшукових заходів неможливе без продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2, двохмісячний строк якого закінчується 21 червня 2012 року.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, не працює та не має постійного доходу, має не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину, негативно характеризується за місцем колишнього навчання, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі він може вчинити новий злочин, ухилитися від досудового слідства, а також чинити тиск на потерпілих і свідків. Не виключається також ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, на що мається посилання у поданні, та відсутність підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним подання задовольнити і продовжити ОСОБА_2 строк тримання під вартою до чотирьох місяців.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, керуючись ст.ст. 148-150, 155, 156, 165, 165-3 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання слідчого СУ УМВС України в Сумській області Голінач Г. В., затверджене заступником прокурора Сумської області Муравенком О. Ю., відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_2 строк тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто, до 21 серпня 2012 року.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області протягом трьох діб.

Суддя