Справа № 342/695/17
Провадження № 1-кп/342/100/2017
02 листопада 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив незаконний посів та незаконне вирощування снотворного маку в кількості 426 рослин.
Злочин вчинено при таких обставинах:
Так, ОСОБА_4 на початку квітня 2017 року, на своїй присадибній ділянці, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , серед сільськогосподарських культур, посіяв рослини маку. В подальшому, ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, протягом квітня-липня 2017 року, незаконно вирощував рослини снотворного маку, шляхом рихлення ґрунту, прополювання та прорідження рослин маку з метою доведення їх до стадії дозрівання. 10 липня 2017 року працівниками Городенківського відділення поліції на вказаній присадибній ділянці, на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 проведено огляд місця події, під час якого у вищевказаному господарстві виявлено незаконне вирощування снотворного маку в кількості 426 рослин, які згідно висновку хімічної експертизи є нарковмісними рослинами виду «Мак снотворний».
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений суду показав, що в квітні 2017 року на своєму городі серед кукурудзи, біля будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб (випічки кондитерських виробів), усвідомлюючи, що вчиняє незаконно, посіяв насіння маку. Прополював рослини маку до стадії дозрівання. У липні того ж року, до його господарства, прийшли працівники поліції, які на його присадибній ділянці, за його згодою, виявили більше 100 рослини маку. Після підрахунку працівниками поліції рослин маку, було встановлено, що посіяно було всього 426 рослин маку. У вчиненному щиро розкаюється, просить суд його не карати, запевнив, що більше такого не повториться.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю. Він незаконно вчинив незаконний посів та незаконне вирощування снотворного маку в кількості 426 рослин. Його дії за ч.1 ст.310 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів категорії невеликої тяжкості, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, розлучений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Городенківської ЦРЛ не знаходиться.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.310 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від відбування покарання на підставі п. "ґ" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він досяг пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а злочин в якому він обвинувачується відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти застосування амністії відносно ОСОБА_4 , звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є особою, яка досягла пенсійного віку, повністю визнає свою вину, щиро розкаявся.
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ч.2 ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" - амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Як зазначено в ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. № 18 10-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."ґ" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 р., звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 виданого Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 09.02.2007 р., ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 - є особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9, ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» судом не встановлено.
Оскільки обвинувачений надав згоду на застосування до нього амністії і на нього поширюються положення п."ґ" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання на підставі п."ґ" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Сума процесуальних витрат за проведення експертизи становить 494грн.80коп. та підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі п. ."ґ" ст.1, ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, який набрала чинності 07.09.2017 року, ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного вироком Городенківського районного суду від 02 листопада 2017 року на підставі п. "ґ" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Речові докази: 426 рослин маку, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція №39 від 11.07.2017 року) - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1