Справа № 477/1498/17
Провадження № 1-кп/477/27/18
УХВАЛА

23 лютого 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

власника арештованого майна - ОСОБА_5 , його представника- ОСОБА_4 ,

під час розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду справи від ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 .

Вказував, що зазначений автомобіль та причіп перебувають у його приватній власності, але під час досудового слідства, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року, на них був накладений арешт.

Мотивував своє клопотання тим, що транспортні засоби не відповідають критеріям та ознакам речових доказів, визначених ст. 167 КПК України, а також в теперішній час відпала потреба у застосуванні їх арешту, оскільки матеріали справи відкриті учасникам провадження і з ними вони повністю ознайомилися по закінченню досудового слідства, тому в теперішній час, коли відбувається судовий розгляд, потреба у арешті транспортних засобів відпала.

В судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 та його представник підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки за допомогою вантажного автомобіля та причепа здійснювався замах на вчинення злочину і актуальність їх арешту не відпала, оскільки під час судового розгляду ці речові докази не були оглянуті, а їх огляд може бути підтвердженням вини обвинувачених.

Суд, заслухавши думку присутніх на засіданні учасників розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2017 року в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна було відмовлено.
Однак ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року за клопотанням прокурора ухвала слідчого судді скасована і клопотання задоволено: накладено арешт на автомобіль Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіп XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 , вагою брутто 33000 кг, які належать ОСОБА_5 , та дозволено їх зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення , в тому числі, збереження речових доказів. Частиною 3 даної статті визначено також, що арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В ч. 1 ст. 98 цього ж Кодексу визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.
Суд приходить до висновку, що арешт автомобіля та причепу є законним і обґрунтований його доцільність на теперішній час не відпала.
Так, відповідно до обвинувачення ОСОБА_9 , працюючи в ТОВ МП «Термінал-Укрхарчозбутсировина», з метою отримання матеріальної вигоди, вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 і згідно домовленості, той приймав у водіїв, які привозили за вказівкою ОСОБА_11 на територію цього підприємства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , олію соняшникову, товарно-транспортні накладні на вантаж та за допомогою програмного забезпечення «1- С», при зважуванні вантажу, повинен був завищувати його вагу, за що мав отримувати від останнього грошову виногороду.
26 лютого 2017 року ОСОБА_9 отримав відповідну вказівку від ОСОБА_11 та отримав від водія ОСОБА_10 товарно-транспортну накладну на вантаж соняшникової олії від постачальника, без зазначення кількості вантажу. Під час заїзду автомобіля з причіпом на ваги, ОСОБА_9 за допомогою комп`ютерної програми обліку, на табло з даними автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 , зафіксував значення ваги попередньо зваженого автомобіля, а саме брутто 40200 кілограм, що не відповідало дійсності.

Згідно з контрольним зважуванням вказаного автомобіля встановлено, що реальна вага брутто вказаного автомобіля з причепом складає 33000 кілограм. Таким чином, за допомогою електронно- обчислювальної техніки навмисно були зроблені розбіжність ваги вказаного вантажу в розмірі 7000 кілограм, за що в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повинні були отримати грошові кошти. Однак, довести свій намір до кінця їм не вдалось з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх дії були помічені співробітниками підприємства.
З цього вбачається, що відповідно до обвинувачення вказані речові докази - автомобіль з причепом та соняшникова олія використовувалися обвинуваченими як засіб для вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критерію речового доказу, визначеного ст. 167 КПК України.
Крім того судовий розгляд в справі триває і ці речові докази ще не досліджені, тому доцільність та актуальність їх арешту не відпала. Їх досліження може бути підставою для перевірки обґрунтованості пред`явленого обвинувачення щодо протиправно корегованої ваги транспортних засобів та олії, яка ними перевозилася.
Тому аргументація власника та його представника судом не приймається як достатня для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-174, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 , з олією, та про зобов`язання відповідальних осіб їх йому повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1