Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/125/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000633 від 10.11.2017 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красилова Хмельницької області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2018 року, укладену прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у лютому 2014 року, перебуваючи в м.Хмельницькому, без відповідного на те дозволу, визначеного п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, умисно придбав короткоствольну, гладкоствольну вогнепальну зброю сигнальний (стартовий) пістолет «Zoraki mod. 914-S» № НОМЕР_1 калібру 9 мм. та димний порох марки «ДРП», що відноситься до вибухових речовин метальної дії вагою 101 г., який придатний до вибухового перетворення, та умисно приніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без відповідного на те дозволу, визначеного п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та пунктами 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 (зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпаси до неї, а також спортивна зброя і боєприпаси до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності фізичних осіб).

10.11.2017 близько 07 год. 10 хв. у м.Красилові під час проведення санкціонованого обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 , де проживає та зареєстрований ОСОБА_4 , у металевому сейфі в одній з кімнат будинку виявлено та вилучено вищевказані предмети, які ОСОБА_4 умисно зберігав без відповідного на те дозволу.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто умисні дії, які виразилися в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

У ході підготовчого судового засідання з розгляду кримінального правопорушення прокурор Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 подали угоду про визнання винуватості, укладену 03 квітня 2018 року між ними. За змістом угоди обвинувачений повністю та беззастережно визнав вину за ч. 1 ст. 263 КК України в інкримінованому йому злочині, розкаюється у вчиненому, зобов`язався виконувати покладені на нього обов`язки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд відповідно до вимог чч. 4, 6 ст. 474 КПК України роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, переконався в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки складена в порядку та на підставах стт. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, у тому числі недопущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням стст. 75, 76 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням у вигляді іспитового строку та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, будь-якої матеріальної шкоди вчиненням злочину не завдано, отже, угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що стверджується його підписом в угоді та поясненнями в судовому засіданні, розуміє наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, слід визнати його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не виявлено.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись стст. 75, 76 КК України, стст. 369-371, 373-374, 376, 393-395, 468, 469, 472, 473-476, 532 КПК України,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2018 року, укладену в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000633 від 10.11.2017 між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у вигляді іспитового строку тривалістю один рік; відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення вироку.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- вилучений сигнальний (стартовий) пістолет «Zoraki mod. 914-S» № НОМЕР_1 калібру 9 мм та димний порох марки «ДРП» знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 днів після його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено КПК України, звертається до виконання не пізніш, як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Якщо учасник судового провадження не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку йому надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1