печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7181/18-к
У Х В А Л А
14 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника особи відносно якої вирішується питання про арешт майна, - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлене і вилучене під час проведення обшуку 29.11.2017 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003060 від 27.09.2017 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 370, ч. 4 ст. 369 КК України.
У засіданні прокурор підтримав вказане клопотання у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.
В засіданні представника особи відносно якої вирішується питання про арешт майна - адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечувала, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов наступного висновку.
Так, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003060 від 27.09.2017 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 370, ч. 4 ст. 369 КК України.
У ході досудового розслідування 29.11.2017 року, слідчим проведено обшук, на який ухвалою слідчого судді від 01.12.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, а саме: флеш накопичувач із відображенням на ньому прапору України, у середині якого зображено "рись"; зовнішній накопичувач інформації WD Elements s/n WXK1E63DPMYE; MicroSD Transcend № ; MicroSD Sandisc № 2007-01-29; Miltimedia Card № 0631180; MicroSD Lexar, без серійного номеру, ємністю 2 ГБ синього кольору; Mac Mini s/n C07M513GDY3H; Imac s/n C02G6BNODJGR; флеш накопичувач Transcend D33193 № 14939; витяг з ЄДР речових прав на нерухоме майно сформований ОСОБА_10 на 13 арк. від 10.10.2016.
Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду на те, що в ході проведеного 29.11.2017 року обшуку було вилучено речі та документи, які, за даними слідчого відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні та потребує свого збереження, клопотання слідчого про його арешт, повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Разом з тим, зазначені процесуальні строки органом досудового розслідування не дотримані, із зазначеним клопотанням слідчий звернувся понад 2 місяці з дати проведення обшуку, приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зокрема, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2018 року, в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003060 від 27.09.2017 року, відмовлено, проте прокурор про це в клопотання не зазначає, а також недоліки, які зазначені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києвавід 31.01.2018 року, не усунуті.
Крім того, слідчий не звернувся із клопотання про поновлення пропущеного із поважних причин процесуального строку для подання зазначеного клопотання, як того передбачають положення ст. 117 КПК України й під час засідання таке клопотання не було заявлене.
Зокрема, в клопотанні та долучених до нього матеріалах з достатньою повнотою органом досудового розслідування не обґрунтовано, та в засіданні не доведено, яким саме чином всі перелічені речі та документи є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, набуті злочинним шляхом, чи використовувалися під час вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Право власності будь-якої особи є непорушним і перебуває під захистом як національного, так і міжнародного права, зокрема, ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тому, доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження вилученого майна як речових доказів, є безпідставними та немотивованими, та клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 про арешт майна, - відмовити.
Ухвала про відмову у накладенні арешту на майно може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1