Провадження № 1-кп/742/59/18
Єдиний унікальний № 742/4149/17
ВИРОК
Іменем України
22 лютого 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за № 0001818 від 21 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синевир, Міжгірського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого ПАТ «Линовицький цукрокомбінат» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-03 лютого 2000 року Яготинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 12 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку;
-18.05.2001 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 140 ч. 2, ст. 142 ч. 2, 42,43 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-20.01.2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 190 ч. 2 КК України та на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-18.04.2006 року Макарівським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України та на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-30.04.2010 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 121 ч. 1 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;

-13.09.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчук за ч. 1 ст. 309 КК України та на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2017 року близько 12:00 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи вдома в гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги власника гр. ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, використовуючи мобільний телефон гр. ОСОБА_5 здійснив переказ грошових коштів в сумі 4 000 грн., з її банківської картки відкритої в ПАТ КБ «ПирватБанк» за номером НОМЕР_1 на власну картку відкриту в ПАТ КБ «ПирватБанк» за номером НОМЕР_2 . Після чого о 15:47 год. продовжуючи свої злочинні діяння обвинувачений ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 1 000 грн., з банківської картки ОСОБА_5 відкритої в ПАТ КБ «ПирватБанк» за номером НОМЕР_1 на власну картку відкриту в ПАТ КБ «ПирватБанк» за номером НОМЕР_2 та близько 16:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_5 збитків на загальну суму 5000 грн.
Будучи допитаним, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаним, і його дії необхідно кваліфікувати: за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставини, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисний злочини, за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п.37), згідно медичної довідки Прилуцької центральної районної лікарні на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться (а.к.п.33), згідно довідки Прилуцького наркологічного диспансеру від 06 жовтня 2017 року №734 на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався (а.к.п.30), раніше неодноразово судимого (а.к.п. 30-32) і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 7500 грн. матеріальних збитків, завданих злочинними діями останнього, який обвинувачений визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України цивільний позов про стягнення матеріальних збитків завданих потерпілій підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.368 КПК Украни, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 , згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 20 лютого 2018 року у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити в силі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 19 лютого 2018 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання строк перебування ОСОБА_4 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 19 лютого 2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 7500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ :