Дата документу Справа № 336/4667/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1584/17
Єдиний унікальний № 336/4667/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.191 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0005804, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року, якою
обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у скоєнні злочинів, передбаченихч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.

За наслідком підготовчого судового засідання суд пришов до висновку, що обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення не містить визначення місця вчинення особою дій, які утворюють склад закінченого злочину за ознаками ч.1 та ч.3 ст.191 КК України в кожному випадку окремо. Також не вказаний час вчинення обвинуваченим конкретних дій, які утворюють склад вказаних злочинів, не зазначено про неможливість встановлення місця та часу вчинення таких дій. Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачення сформульоване не конкретно, що порушує право обвинуваченого на захист та унеможливлює вирішити питання про підсудність даного кримінального провадження Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор вказує, що згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення за результатами підготовчого засідання, зокрема вказав, місце, час, дату та дії обвинуваченого, які, на думку органа досудового розслідування, мають ознаки кримінального правопорушення з посиланням на положення закону, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому злочинів.

За таких обставин, прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та матеріали провадження повернути до суду першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта складеного щодо ОСОБА_8 , вимогам ст.291 КПК України, засновані на досліджених у підготовчому судовому засіданні матеріалах кримінального провадження, та, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з вимогами п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (зокрема має бути зазначено місце вчинення кримінального правопорушення), та відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Всупереч зазначеним вимогам, у вказаному обвинувальному акті не викладено належним чином фактичні обставини кримінального правопорушення, оскільки відсутні відомості про місце вчинення кримінального правопорушення, на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт у даному провадженні прокурору через невідповідність цього акту вимогам ст.291 КПК України.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, про те, що суд вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідають дійсності.
Факт знаходження відділення структурного підрозділу ТОВ «Дакорт» за адресою: м Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 47, не може розцінюватися, що вказана адреса є місцем вчинення кримінального правопорушення.
Так в обвинувальному акті лише йшла мова, що ОСОБА_8 вибивав заявки за допомогою планшета, потім отримував товар наручно, а потім незаконно розпорядився отриманим товаром на власний розсуд, однак не зазначено що вказані дії були вчинені на території відділення структурного підрозділу ТОВ «Дакорт».
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому ухвала суду не підлягає скасуванню за підстав, наведених у скарзі.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , звинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4