Номер провадження: 11-кп/785/275/18
Номер справи місцевого суду: 499/897/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар судового
засідання ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області, від 15 листопада 2017 року, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000260, внесеного до ЄРДР 11 липня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
встановив:
Оскарженою ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000260 внесеного до ЄРДР від 11 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,був повернутий прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив те, що виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення мають суперечні твердження щодо причин виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, які є незрозумілими та можуть трактуватися по різному, а саме в першому, другому та третьому абзаці як при викладенні фактичних обставин так і формулювання обвинувачення вказано, що виник конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_9 , в результаті чого між ними відбулася бійка (за даним фактом відкрите кримінальне провадження), де в цей час також знаходився ОСОБА_10 , тобто потерпілий та ОСОБА_11 , далі дослівно «яка помітивши бійку вирішив забрати ОСОБА_9 для того щоб йому ОСОБА_8 не завдав тілесні ушкодження, наблизившись до місця конфлікту, який відбувався поряд з магазином-баром «Реванш» поряд з вантажним автомобілем, ОСОБА_12 завдав одного дару кулаком ОСОБА_11 в область обличчя» (за даним фактом розпочате кримінальне провадження). «В свою чергу ОСОБА_10 помітивши, що ОСОБА_11 завдано тілесні ушкодження вирішив за неї заступитися як тільки наблизився до місця бійки для того, щоб забрати ОСОБА_11 ».

Отже є незрозумілим ціль потерпілого, при наближенні до місця бійки, з яких підстав він став учасником правопорушення, тобто щоб заступитися за ОСОБА_11 чи забрати її з місця кримінального правопорушення.

Невизначеність прокурора в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин, на думку суду першої інстанції, позбавляє у подальшому можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим.

Крім того, суд як на підставу повернення обвинувального акту вказав на відсутність в обвинувальному акті, обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , в зв`язку з чим, вказаний недолік при кваліфікації повторного злочину як продовжуваного, крім неправильного застосування кримінального закону, нерідко тягне пом`якшення міри покарання засудженому.

На зазначену ухвалу суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій, він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту є безпідставними.

Враховуючи наведене, прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перелік вимог, щодо змісту обвинувального акту, який повинен містити формулювання обвинувачення, відомості щодо обвинувачених та інші, визначений положеннями ст. 291 КПК України.

Обґрунтовуючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції, зазначив, що в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 , виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення мають суперечні твердження щодо причин виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, які є незрозумілими та можуть трактуватися по різному.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.
Так, обвинувальному акті у викладені фактичних обставин вчинення злочину та формулюванні обвинуваченні, які є тотожними, вказано, що вперше обвинувачений завдав тілесних ушкодження потерпілому за допомогою правого кулака приблизно о 02:00 годині 09.07.2017 року, а потім після конфлікту залишив територію магазину-бару «Реванш», в цей же день 09.07.2017 року о 03:00 годині потерпілий знаходячись барі «Черсич», який також знаходиться в смт. Петрівка знову зустрівся з обвинуваченим, де в ході бесіди останній пішов до вул. Леніна в смт. Петрівка та через 10 хвилин, повернувся з лопатою після чого між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відбувалася бійка в ході якої ОСОБА_8 за допомогою лопати завдав два удари, один удар по голові, другий удар з ковзанням в область шиї потерпілого.
Проаналізувавши вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в частині формулювання обвинувачення, не вбачається, що нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень мало продовжуваний характер, об`єднано одним злочинним наміром, так як відповідно до обвинувального акту обвинувачений завдав потерпілому удару кулаком, оскільки останній чи то намагався забрати ОСОБА_11 чи то заступитися за неї, а нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому лопатою відбулося в результаті бесіди між обвинуваченим та потерпілим.
Вищезазначене свідчить про наявність повторності вчинення злочину обвинуваченим, а відповідно до ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.
Разом з тим, в обвинувальному акті, обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 відсутні.
За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обґрунтованими та не вбачає підстав для зміни ухвали суду в цій частині.
Керуючись ст. ст. 72, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області, від 15 листопада 2017 року, про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000260, внесеному до ЄРДР 11 липня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .