ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1401/16-к
Провадження № 1-кп/486/17/2017
18 грудня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 28.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Доманівського району Миколаївської області, (ІПН: НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, (ІПН: НОМЕР_2 ), українця, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсарем ЦРРУ ВП «Южно-Українська АЕС», проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
27 травня 2016 року, близько 22.00 години, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи разом, умисно, без попередньої змови між собою, нанесли ОСОБА_5 тілесні ушкодження по різним частинам тіла. Своїми протиправними діями спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з крововиливами в ділянці голови. Згідно висновку судово-медичної експертизи №257 від 30.05.2016 року завдані ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, суду показав, що добре знайомий з потерпілим ОСОБА_5 та знає його собаку породи бельгійська вівчарка, на кличку ОСОБА_10 . Собака потерпілого постійно бігає без повідка та нападає на собак інших сусідів, про що останні не одноразово скаржились ОСОБА_5 , однак на їх скарги він не реагував. 27.05.2016 року близько 22.00 години він намагаючись захистити свою собаку, яка є значно меншою від собаки потерпілого вистрелив два рази в її бік зі свого пістолету «Шмайсер» з шумовими патронами. Після чого до нього підбіг ОСОБА_5 , наніс йому збоку удар по щелепі та намагався відібрати пістолет. Між ними виникла сутичка. Під час якої він намагався пояснити ОСОБА_5 , що набої в пістолеті шумові, та що ОСОБА_10 нічого не загрожує, однак потерпілий не реагував на його пояснення, а таки відібравши пістолет, продовжував наносити йому удари, в тому числі, пістолетом по голові. Весь цей час собака ОСОБА_5 стрибала ззаду йому на спину та потерпілий йому декілька разів командував: «Фас!». Він же кричав: «Фу!». В цей час до них підбіг його тесть ОСОБА_8 , відібрав у ОСОБА_5 пістолет, з якого двічі вистрелив у бік ОСОБА_10 , та почав їх розбороняти. Зазначив, що навмисно ударів ОСОБА_5 не наносив, але не виключає, що захищаючись міг ліктем його зачепити.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 також не визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення. Суду показав, що проживає разом з дружиною, дочкою, внучкою і зятем. З ОСОБА_5 знайомий, та раніше між ними були дружні стосунки. Ввечері 27.05.2016 року зять вийшов погуляти зі своєю собачкою. Через якийсь час він почув з вулиці крики, вереск та побачив у вікно, що чоловік лежить зверху на його зятеві і наносить йому удари пістолетом по голові. Він вискочив на вулицю та побіг до них. Там він вихопив з рук ОСОБА_5 пістолет і двічі вистрелив у бік собаки, щоб вона на нього не кидалась. Увесь цей час ОСОБА_5 не припиняв своїх дій, а продовжував душити зятя за шию. Тоді він спробував протиснутись між ним, але ОСОБА_5 тримав зятя міцно і не відпускав, а він не міг його відірвати. Тоді він почав його вмовляти відпустити зятя, але ОСОБА_5 не реагував. Коли все ж вдалось припинити протиправні дії ОСОБА_5 , той пішов з собакою в бік свого будинку, а вони з зятем пішли додому. Ударів ОСОБА_5 наносити не міг фізично, оскільки останній значно вищий за нього, а лише намагався роздійняти його з зятем. Не виключає, що міг зачепити його ліктем, коли роздіймав.
Проте, аналіз та оцінка досліджених у судовому засіданні доказів, приводить суд до переконання доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показав, що 27.05.2016 року близько 22.00 годині, прогулювався зі своєю собакою бельгійською вівчаркою, по вул. Володимирській в м. Южноукраїнську Миколаївської області. ОСОБА_11 дійсно була без повідка та побачивши іншу собаку, побігла до неї. Він підійшов ближче до них та почав кликати свого пса. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 і почав з пістолета стріляти по собакам на його прохання не робити цього, останній не реагував та голосно виражався на його адресу нецензурною лайкою. Він підійшов до ОСОБА_9 та відібравши у нього пістолет, поклав його до кишені своєї куртки. При цьому, боковим зором побачив, що ззаду до нього наближається ОСОБА_8 і з іншого пістолета стріляє по ним. Підійшовши ближче ОСОБА_8 вдарив його кулаком по голові, після чого він втратив свідомість і впав на землю. Прийшовши до тями він намагався встати, але не зміг, оскільки обвинувачені наносили йому удари руками і ногами. Коли вони припинили свої протиправні дії та пішли, він помітив, що з кишені зник пістолет. Вважає, що його забрали обвинувачені, в той час коли він був непритомний. Прийшовши додому, він зателефонував до поліції. Вважає, що діями обвинувачених йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 20 000 грн.. Просить про задоволення цивільного позову та стягнення витрат на правову допомогу (а.с. 52-57).
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показав, що в кінці травня 2016 року в вечірній час, зі своїм знайомим, у справах приїхав на вул. Володимирську в м. Южноукраїнську і знаходився в машині. Їх автомобіль знаходився на відстані 120-150 метрів від місця події, та з огляду на вечірній час, бачив лише силуети трьох людей і собак. А саме, бачив, як силует чоловіка високого зросту, намагаючись припинити протиправні дії іншого чоловіка нижчого зросту, який стріляв по собакам, забрав у нього пістолет. В цей час, позаду від чоловіка вищого зросту наближався інший чоловік, теж невисокого зросту, який у витягнутій руці тримав пістолет, цілившись у бік чоловіків та пролунало два постріли. Підійшовши ближче, цей чоловік наніс удар чоловіку високого зросту в область голови, від якого останній впав. Після цього обидва чоловіки почали бити чоловіка високого зросту. Вказана особа намагалася встати, однак через численні удари двох чоловік невисокого зросту, його спроби виявились марними. При цьому чоловік високого зросту нікому з них удари не наносив та встав, вже коли усі розійшлися.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав суду аналогічні покази.
Окрім того, зазначені покази свідків підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами проведення слідчого експерименту за участю свідків.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 257 від 30.05.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 мали місце струс головного мозку з крововиливами в ділянці голови. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару, ударів руками, ногами (а.с. 89-91).
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснив, що виходячи з переліку вказаних у висновку тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 було нанесено не менше трьох ударів. Могли також бути нанесені такі удари, які не залишили тілесних ушкоджень, що залежить від фізіології, анатомічної будови тіла. Вказані у висновку ушкодження не могли утворитись від падіння з висоти власного зросту, також виключається одноразове падіння.
Покази обвинувачених про те, що вони не наносили потерпілому тілесних ушкоджень, а лише захищаючись, могли ліктем зачепити потерпілого, суд оцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються показами допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків, які показали, що бачили момент нанесення обвинуваченими потерпілому тілесних ушкоджень. Дані покази є послідовними та повністю узгоджуються між собою, а наявні в матеріалах справи письмові докази, а саме висновок експерта, повністю підтверджує вину обвинувачених у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.
Також суд не приймає і твердження обвинувачених про те, що їх дії були необхідною обороною, оскільки, на їх думку, першим спричинив тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_5 обвинуваченому ОСОБА_9 , оскільки як встановлено з показів самих обвинувачених, такі дії потерпілого, якщо вони і мали місце, могли бути спровоковані діями обвинуваченого ОСОБА_9 , який стріляв у собаку потерпілого.
Наявний в матеріалах кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи про спричинення обвинуваченому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, може бути підставою для звернення останнього з заявою про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, і дана обставина жодним чином не впливає на скоєння ними злочину та не спростовує їх вини в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинувачених в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а їх дії підлягають кваліфікації по ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне, легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, спричинене групою осіб, без попередньої змови між собою.
При призначенні покарання суд враховує обставини справи та особи обвинувачених, їх характеризуючі дані, відсутність судимостей, наявність на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_9 малолітньої дитини.
Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання передбачене санкцією частини 2 статті 125 КК України у вигляді штрафу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі ЗУ Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року. Згідно пункту «в» статті 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінальногго кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином невеликої тяжкості.
З наданої суду копії свідоцтва про народження вбачається (а.с. 249), що на день набрання чинності ЗУ Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року ОСОБА_9 має дитину, якій не виповнилось 18 років та, відповідно до довідки Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, рішення про позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої дочки не ухвалювалось (а.с. 48).
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі пункту в Закону України про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Потерпілий просить стягнути солідарно з обвинувачених завдану моральну шкоду.
Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Віповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст.ст. 543, 1190 ЦК України, солідарну відповідальність перед потерпілими несуть особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру.
З урахуванням викладеного, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер правопорушення, ушкодження здоров`я, глибину душевних страждань, суд прийшов до висновку, що заявлений потерпілим позов до обвинувачених про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000 гривень в солідарному порядку.
Сплачений ОСОБА_5 при зверненні до суду судовий збір в сумі 640.00 грн., підлягає поверненню потерпілому, оскільки нормами діючого законодавства не передбачено сплату судового збору за подання цивільного позову у кримінальному провадженні.
Щодо відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн, відповідно до вимог ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Згідно квитанцій (а.с. 243 - 247), ОСОБА_5 поніс витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, в сумі 10000 грн., а тому ці витрати підлягають стягненню з обвинувачених відповідно до вимог ч.1 ст. 124 КПК України.
Витрати пов`язані з проведенням комплексної балістично-хімічної експертизи в сумі 1 761.42 грн. покласти на ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 95, 100).
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_8 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, (ІПН: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Доманівського району Миколаївської області, (ІПН: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу по 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, з кожного.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, по 880 (вісімсот вісімдесят) гривень 50 коп. витрат за проведення експертизи, з кожного.
Сплачений ОСОБА_5 судовий збір в сумі 640.00 грн., згідно квитанції №65 від 22 березня 2017 року, повернути ОСОБА_5 .
Речові докази по справі:
- кулю та упаковку об`єктів, що зберігаються в пакеті № 2432149 у камері зберігання речових доказів Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити;
- пістолет Шмайсер ПСШ 65, що зберігаються в пакеті № 2432149 у камері зберігання речових доказів Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_9 ;
- диск Patron CD-R 700 Mb 80 min 52 x з написом слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_5 від 21.12.2016, який поміщено до пакету №1, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- диск Patron CD-R 700 Mb 80 min 52 x з написом слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_12 від 21.12.2016, який поміщено до пакету №1, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- диск Patron CD-R 700 Mb 80 min 52 x з написом слідчий експеримент зісвідком ОСОБА_13 від 21.12.2016, який поміщено до пакету №1, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1