АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 663/2289/16-к Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/143/18 Доповідач:: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Скадовськ Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
Строк покарання обраховано із моменту затримання обвинуваченого.
Вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 17 травня 2016 року близько 13 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «NOMI I-507» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ринкова вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 142 від 26.08.2016 року на момент вчинення крадіжки складала 1450 грн., що належить ОСОБА_9 . Після чого з викраденим місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий виправдовувальний вирок.
Вказує, що вирок суду належним чином не мотивований, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 грунтується на припущеннях.
Захисник зазначає, що потерпіла достовірно не знала хто викрав її телефон. Із заявою про крадіжку телефону звернулася через 10 днів, судом не встановлена точна дата крадіжки телефону та особа, яка його викрала, так як інші версії не перевірялися.
Не відомо , коли прострочено оплату за фінансовим кредитом між ОСОБА_10 і ПТ «Ломбард Капітал», коли і кому реалізоване заставне майно, що має значення для вирішення справи.
На думку апелянта, докази вини ОСОБА_7 в інкримінованому злочині відсутні.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Потерпіла, будучи належним чином завчасно повідомленою про час та місце розгляду провадження, до суду апеляційної інстанції не з`явилася.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали заявлені захисником апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Як видно із вироку, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України грунтується на доказах, які безпосередньо досліджені судом та оцінені з точки зору належності, допустимості та достатності.
Потерпіла ОСОБА_9 в суді повідомила, що в день вчинення крадіжки 17 травня 2016 року серед інших осіб у неї в гостях був ОСОБА_7 . Зникнення телефону виявила через півгодини після того, як провела гостей. Підозра одразу впала на ОСОБА_7 , так як він залишався у неї вдома вже після того, як всі гості пішли і не завжди був у полі зору та мав можливість взяти телефон.
Відповідно до показань потерпілої в суді та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2016 року у ОСОБА_9 17.05.2016 року викрадено мобільний телефон марки «Nomi», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , факт придбання якого підтверджено товарним чеком від 06.05.2016 року на якому вказано ІМЕІ НОМЕР_1 , та зображенням наданої потерпілою упаковки викраденого в неї мобільного телефону із зазначенням на звороті ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що міститься в матеріалах провадження (т.2 а.п.12, 75).
Будь- яких підстав ставити під сумнів достовірність показань потерпілої чи підстав вважати, що потерпіла оговорила обвинуваченого суд не встановив.
Не наведено таких підстав обвинуваченим і в ході апеляційного розгляду.
Висновком експерта № 142-МТ від 26.08.2016 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «NOMI I-507» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 станом на травень 2016 року, могла складати 1450 грн. (т.2 а.п.69-75).
Із наданої інформації ПТ «Ломбард Капитал» № 1408/16-ю від 26.07.2016 року, № 1771/16-ю від 07.09.2016 року судом встановлено, що 03.06.2016 року в ломбарді, розташованому в м. Скадовську по вул. Володарського, ОСОБА_10 за договором фінансового кредиту отримав кредит в сумі 755 грн. під заклад мобільного телефону «Nomi і507» (ІМЕІ НОМЕР_3 останні цифри), тобто під заклад телефону , який було викрадено у потерпілої.
Сама потерпіла показала, що ОСОБА_11 вона не знає і в день викрадення телефону він вдома в неї не перебував.
Як слідує із технічного запису судового засідання 02.11.2016 року обвинувачений не оспорював факт знайомства із ОСОБА_10 та підтвердив, що він просив ОСОБА_11 здати в ломбард телефон. Разом із тим ОСОБА_12 заперечував, факт крадіжки телефону у потерпілої та здачу в ламбард саме телефону належного потерпілій.
Суд навів переконливі мотиви чому він не приймає до уваги такі показання обвинуваченого, з огляду на те, що вони спростовуються послідовними показаннями потерпілої, інформацією з ломбарду, з якої видно, що під заклад ОСОБА_13 здав саме викрадений у ОСОБА_9 мобільний телефон « NOMI I-507» , що визначено за номером ІМЕІ.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_13 на його прохання здав в ломбард телефон, який ОСОБА_12 раніше придбав на ринку , суперечать дослідженим судом доказам, і суд вірно розцінив їх як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне .
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду грунтується на припушеннях є безпідставним.
Відсутність інформації з ломбарду про особу, якій було продано мобільний телефон потерпілої та відомості про те коли було прострочено ОСОБА_10 оплату за фінансовим кредитом жодним чином не спростовує висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_14 у вчиненні крадіжки телефону потерпілої.
Посилання апелянта про те, що не було встановлено дату скоєння крадіжки є голослівними.
Суд дослідив всі надані сторонами провадження докази, наявність будь-яких перешкод у поданні стороною захисту нових доказів не встановлено.
Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_7 , як про те просить апелянт.
Заявлене в ході апеляційного розгляду клопотання захисника про повторний допит потерпілої залишено без задоволення, оскільки захисник не навела жодної із визначених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження обставин провадження.
В листі, направленому потерпілою до апеляційного суду під час першого апеляційного розгляду, на який посилалася апелянт, потерпіла вказувала що на час розгляду справи в суді першої інстанції вона не мала жодних сумнівів у тому, що телефон вкрав ОСОБА_12 , а вже після розгляду провадження обвинувачений став її переконувати у тому , що він не брав телефон.
Крім того в силу ст. 95 КПК України будь-які письмові пояснення потерпілої не мають доказового значення.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував положення ст. 50, 65 КК України та в повній мірі дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 належить залишити без задоволення.
Керуючись ст. 376 ч 2, ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 20.02.2018 року

Суддя: ОСОБА_2