Справа № 136/1445/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
засудженої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець подання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 об ласті, не одружена, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, непрацюючої, засудженої 26.04.2017 року Тиврівським районним судом Вінницької області, за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Начальник Липовецького районного сектору з питань пробації ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання внаслідок застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженої ОСОБА_4 , мотивуючи подання тим, що вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.04.2017 року ОСОБА_4 визнано виннуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання на підставі ст.70 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладенні на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В подані зазначено, що за період перебування на обліку Липовецького районного сектору з питань пробації ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалась, нового кримінального правопорушення не вчинила.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, являється матір`ю двох неповнолітніх дітей, стосовно яких батьківських прав не позбавлена, суб`єкт звернення просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком суду від 26.04.2017 року на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
В судове засідання представник Липовецького районного сектору з питань пробації не з`явився, будучи повідомленим належним чином, однак його неприбуття не перешкоджає розгляду питання про звільнення засудженої від відбування покарання..
Прокурор в судовому засіданні вказав на наявність усіх правових підстав для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 призначеного їй за вироком суду від 26.04.2017 року на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила згоду на застосування до неї ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали подання та особову справу № 14/2017, встановив, що вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.04.2017 року ОСОБА_4 визнано виннуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладенні на неї судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вказаний вирок набрав законної сили 29.05.2017 року.
Суб`єкт звернення просить суд звільнити засуджену від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п.в ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016, № 1810-VIII, який набрав чинності 07.09.2017, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно матеріалів подання та особової справи засудженої встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_4 являється матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2011 року народження, та ОСОБА_7 , 2015 року народження, стосовно яких батьківських прав не позбавлена.
У відповідності до приписів ст.12 КК України, кримінальні правопорушення у вчиненні яких було визнано винуватою ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості та вчинені вони до набранням чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», від 22.12.2016, № 1810-VIII.

При цьому, обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, які б виключали можливість застосування амністії у відношенні до ОСОБА_4 судом не встановлено.
Засуджена надала згоду на застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році».
Зважаючи на викладене, суд вважає, що клопотання обґрунтоване, відтак наявні усі правові підстави для звільнення засудженої від відбування покарання на підставі Закону про амністію, тому воно підлягає до задоволення.
На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про застосування амністію в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 12, 74, 85, 86 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.04.2017 року за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, - на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_1