Справа № 728/2554/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/838/2017
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 червня 2015 року за № 0000416 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 19.01.2016 року вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 298, ч.3 ст. 297 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком 3 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 червня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_7 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2016 року і остаточно визначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 14.11.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано час його попереднього ув`язнення у період із 14 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

На вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалити новий вирок, яким у мотивувальній частині при викладенні фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним зазначити, що ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинене повторно. Крім того, в резолютивній частині вироку в строк покарання, зарахувати період з 14.11.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України.

Дані вимоги аргументує тим, що при викладенні фактичних обставин справи та формулювання обвинуваченого визнаного доведеним, у мотивувальній частині суд не зазначив кваліфікуючу ознаку, передбачену диспозицією ст. 185 ч.2 КК України повторність. Про причини такого виключення у вироку не зазначив. Крім того, звертає увагу, що у зв`язку зі змінами до ч.5 ст. 72 КК України слід зарахувати покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту його затримання і по 20.06.2017 року включно.

При розгляді кримінального провадження, суд першої інстанції встановив, що 19 серпня 2016 року, близько 09 години ОСОБА_7 прийшов до поліклінічного відділення Бахмацької центральної районної лікарні, яке розташоване в місті Бахмач, Бахмацького району, Чернігівської області по вулиці Соборності під №60, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав не примкнений велосипед марки «Аіст» зеленого кольору, який належав ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку експерта №1078 від 21 вересня 2016 року складає 1055 грн. 28 коп., чим завдав вказаному потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який лише просив пом`якшити призначене покарання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення. Ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, в мотивувальній частині обвинувального вироку обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Однак, суд першої інстанції зазначені вимоги закону залишив поза увагою, допустивши при винесенні вироку істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з мотивувальної частини обвинувального вироку, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, фактично переформулював пред`явлене обвинувачення, та при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення визнаного доведеним, у мотивувальній частині суд не зазначив кваліфікуючу ознаку, передбачену диспозицією ст. 185 ч.2 КК України повторність.

Отже, фактично суд не встановив всі необхідні обставини, як того вимагає ст. 374 КПК України.

Крім того, при встановленні анкетних даних обвинуваченого судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений народився в червні місяці, що суперечить іншим матеріалам справи та дійсним анкетних даним, які свідчать, що місяцем народження є липень, що свідчить про постановлення судового рішення відносно іншої особи, якій обвинувачення не пред`являлося.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, ці обставини під час кримінального провадження в суді першої інстанції встановлені не були.

Враховуючи викладене, вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим, і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції належить усунути вказані істотні порушення кримінального-процесуального закону і постановити рішення, яке б відповідало його вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4