АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 11-сс/791/50/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
При секретарі: ОСОБА_5
З участю прокурора: ОСОБА_6
Захисника - адвоката ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2018 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії ухвали суду до 21.02.2018 року включно.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2018 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого через необгрунтованість. Вважає, що рішення слідчого судді незаконним, через невмотивованість рішення оцінкою змісту доказів при вирішенні питань про обгрунтованість підозри та існування ризиків; неповним і упередженим, що виразилось у недослідженні судом обставин, що мають значення і відсутності оцінки досліджених обставин, що супроводжуються істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, повідомлення про підозру не містить відомостей про підстави висновку органу слідства про наявність складу злочину, який інкреміновано, через конкретне зазначення обставин, які оцінено як кваліфікуючі ознаки ч.3 ст.187 КК України. Стверджує, що слідчим суддею в ухвалі не вказаного жодних обставин, які свідчили би про доведення і доведеність прокурором неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів. Вважає, що в ухвалі суд обмежився наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, що є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Заслухавши суддю-доповідача думку захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід-тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Колегія суддів вважає, що за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону при обранні виду запобіжного заходу слідчим суддею належно дотримані.
08.06.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України (а.п.22-23).
Розглядаючи клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, його мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні такого, і дав їм належну оцінку, відповідно до ст.ст.177-178 КПК України, оскільки лише застосування такого запобіжного заходу може запобігти можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.05.2017 року (а.п.7-8), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 12.05.2017 року (а.п.9-14), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.05.2017 року (а.п.15-16), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2017 року (а.п.17), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 13.06.2017 року (а.п. 19), протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 16.06.2017 року (а.п.20), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 12.06.2017 року (а.п.24), протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 14.06.2017 року (а.п. 26).
Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді від семи до дванадцяти років, відомі дані про особу ОСОБА_8 , а саме те, що підозрюваний не працює, раніше судимий (а.п.34), неодружений, будь-які інші соціальні зв`язки, які б стримували його від переховування від органу досудового розслідування та суду відсутні, підозра у вчиненні якого обґрунтована вагомими доказами, вказують на існування ризиків, які дають підстави вважати, що в разі не обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний буде ухилитися від органів досудового слідства та суду, незаконно вплинути на потерпілих та свідків, обізнаних щодо його злочинної діяльності, з метою зміни ними показів, продовжити кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб. Крім цього, під час досудового розслідування, починаючи з 29.06.2017 року підозрюваний ОСОБА_8 почав ухилятися від слідства, змінив місце проживання, зазначене у протоколі допиту підозрюваного, що свідчить про намір останнього переховуватися від слідства в подальшому, 02.01.2018 року на підставі доручення старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2017 року (а.п.42), оперуповноваженим УКР ГУНП в Херсонській області було встановлено місцезнаходження та затримано підозрюваного ОСОБА_8 , тому у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, він буде переховуватись від органів досудового розслідування й суду, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є безпідставними.
Твердження захисту про те, що матеріали кримінального провадження не містять обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, колегією суддів не приймаються, оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується наявними та неспростованими стороною захисту вищезазначеними доказами.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що повідомлення про підозру не містить відомостей про підстави висновку органу слідства про наявність складу злочину, який інкреміновано, через конкретне зазначення обставин, які оцінено як кваліфікуючі ознаки ч.3 ст.187 КК України, колегія суддів вважає необгрунтованими.
Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а тому доводи захисника не ґрунтуються на законі.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5§ 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року №475/97/ВР, (далі Конвенція). За визначенням ЄСПЛ обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Слідчий суддя, розглядаючи подане клопотання, дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в пер едбачених законом випадках за встановленою процедурою, тому доводи в апеляційній скарзі захисника- адвоката ОСОБА_7 про порушення вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, на думку колегії суддів є голослівними.
Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
На думку колегії суддів, обравши підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався принципу співмірності прав підозрюваного та необхідності охорони прав і інтересів суспільства та потерпілого
Відповідно до ч.4 п.1 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою без визначення розміру застави.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла таких висновків, що слідчим суддею прийняте судове рішення, яке відповідає вимогам КПК України, і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.ст. ч.2 376, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2018 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 31 січня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 30 січня 2018 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2