Справа № 300/866/17
Провадження № 1-кс/300/170/2017
У Х В А Л А

10.11.2017 р. смт. Воловець
Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , ст. слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року, а саме: на вантажний автомобіль типу фургон, марки «IVECO», моделі «75Е14», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; легковий автомобіль типу універсал В, марки «MITSUBISHI», моделі «PAJERO SPORT», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

В заявленому клопотанні зазначено, що вказані транспортні засоби були придбані під час шлюбу ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_3 , отже дані атомобілі, на які накладено арешт є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Крім цього, автомобіль марки «IVECO», моделі «75Е14», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 придбаний подружжям задовго до подій, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «PAJERO SPORT», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 отриманий Малильо у власність як оплата за виконані роботи ОСОБА_6 по будівництву будинку, не є одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є доходом від нього. Підстав для накладення арешту на майно немає. Заявник є співласницею майна та законним володільцем вказаних транспортних засобів, однак її права щодо володіння вказаним майном обмежені ухвалою слідчого судді від 30.10.2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Ст. слідчий ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що ОСОБА_6 згідно договору підряду на капітальне будівництво від 07.06.2017, укладеного в м. Київ, мав здійснити будівельні роботи з будівництва фундаменту та дерев`яного будинку з дикого зрубу по АДРЕСА_1 , однак шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення будівельних робіт, заволодів її коштами в сумі 350000 гривень та не провів будівельні роботи по даний час. Згідно договору підряду мав виконати всі будівельні роботи до 15.09.2017 р.

06.10.2017 відомості по зазначеному вище факту було внесено до ЄРДР за ознаками ч.1 ст.190 КК України. 30.10.2017 року слідчим суддею накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 з метою забезпечення подальшого відшкодування цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 .

Заслухавши заявника та її представника, ознайомившись із клопотанням та доданими до нього документами, якими заявник обґрунтовує свої доводи, матеріалами кримінального провадження №0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, вислухавши думку слідчого, який заперечує щодо задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року задоволено клопотання ст.слідчого Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту на вантажний автомобіль типу фургон, марки «IVECO», моделі «75Е14», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; легковий автомобіль типу універсал В, марки «MITSUBISHI», моделі «PAJERO SPORT», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ; із забороною розпоряджатися таким майном та використовувати його.

В обґрунтування ухвали слідчого судді зазначалося про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно необхідно, оскільки в результаті дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду, тому з метою не допущення відчуження майна громадянином ОСОБА_6 та з метою забезпечення подальшого відшкодування цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 .

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У своєму клопотанні заявник посилається на те, що транспортні засоби на які накладено арешт, були придбані під час шлюбу ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_3 . Отже дані атомобілі, на які накладено арешт, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 та НОМЕР_3 - ОСОБА_6 є єдиним власником транспортних засобів вантажного автомобіля типу фургон, марки «IVECO», моделі «75Е14», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та легкового автомобіля типу універсал В, марки «MITSUBISHI», моделі «PAJERO SPORT», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

За таких обставин, частка заявника ОСОБА_3 у праві приватної спільної сумісної власності є не виділеною.

Крім цього, представником заявника не доведено, що в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано, будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб не встановлено.

Вважаю, що арешт на майно - транспортні засоби накладено обґрунтовано, так як кримінальним правопорушенням завдана шкода потерпілій ОСОБА_7 на суму 350000 гривень і майно, на яке накладено арешт, може бути предметом забезпечення цивільного позову. При цьому, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з винесенням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення внесеного клопотання про скасування арешту майна немає і таке клопотання заявника про скасування арешту на майно вважаю необгрунтованим.

Відповідно до розяснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170,174 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2017 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1