Справа № 191/4615/17
Провадження № 1-кс/191/591/17
У Х В А Л А
іменем України
28 грудня 2017 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ніукузі, Гатчинського району, Ленінградської області, одруженій, з незакінченою вищою освітою, не працюючій, зареєстрованій та мешкаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001556 від 09.08.2017 року за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника,-

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001556 від 09.08.2017 року, відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

На підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 року до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано привід, проте до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювана з`явилася самостійно.

Документами, які підтверджують надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності за ч.3 ст. 186 КК України при наступних обставинах.

Син ОСОБА_5 ОСОБА_7 має речове право на 1/6 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Але в даному будинку ніколи не проживав, своє майно та майно своєї матері в ньому не зберігав. В даному будинку проживає ОСОБА_8 , який має право власності на 5/6 частин цього будинку. Це достовірно відомо ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 08 серпня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме особистих речей, які належать ОСОБА_8 , та які знаходяться за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , прибула до домоволодіння за вказаною адресою разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яких заздалегідь попросила перенести належне їй майно та яких ввела в оману, сказавши їм, що майно, яке знаходиться у вказаному будинку, належить їй на праві власності, а також, будинок з якого вони будуть переносити майно також належить їй на праві власності. При цьому ОСОБА_5 з собою взяла заздалегідь приготовлений лом.

Перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 08 серпня 2017 року близько о 10 годині 15 хвилин без дозволу ОСОБА_8 зайшли до будинку. Двері будинку були відчинені. В цей час в будинку знаходився потерпілий ОСОБА_8 , який спав. ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що внаслідок викрадення чужого майна завдасть майнового збитку потерпілому, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, після огляду майна, яке знаходиться в будинку за вищевказаною адресою, в одній із житлових кімнат помітила пральну машину білого кольору «ARISTON» та магнітофон «SAMSUNG». Після чого сказала ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взяти дані речі та винести з будинку. При цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були впевнені, що дана пральна машина та магнітофон належать ОСОБА_5 . В цей час прокинувся потерпілий ОСОБА_8 та почав говорити, що пральна машина належить йому та в нього є усі документи. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за нею спостерігає потерпілий ОСОБА_8 , який намагається перешкодити відкритому викраденню свого майна, розуміючи, що внаслідок відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, завдасть майнового збитку потерпілому, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, сказала ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що пральна машина належить їй та наказала ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжити виносити з будинку пральну машину білого кольору «ARISTON». Пральну машину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 винесли з будинку. Після чого ОСОБА_5 , розуміючи, що за її діями спостерігає ОСОБА_8 , взяла з підвіконня в прихожій кімнаті будинку магнітофон чорного кольору «SAMSUNG».

Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та разом з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла. В подальшому розпорядилась ними на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 , спричинила ОСОБА_8 , у відповідності з висновком експерта №25/11 товарознавчого дослідження (обладнання), матеріальний збиток на суму 902 грн. 00 коп. (ринкова вартість пральної машини «ARISTON» на момент скоєння кримінального правопорушення складає 902 грн. 00 коп. Ринкова вартість магнітофону «SAMSUNG» не визначена).

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

08 грудня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру заочно, 27 грудня 2017 року повідомлено про підозру безпосередньо за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Допитана в якості підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення свою вину не визнала.
Приймаючи до уваги такі обставини, що ОСОБА_5 висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а також те, що ОСОБА_5 сусідка потерпілого ОСОБА_8 та знайома зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на яких може незаконно впливати. Окрім цього, місцезнаходження викраденого майна, а саме: пральної машинки білого кольору «ARISTON» та магнітофону чорного кольору «SAMSUNG», під час досудового розслідування не встановлено. Таким чином у підозрюваної ОСОБА_5 є реальна можливість знищити або спотворити вищезазначені речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі вище викладеного, слідчий вважає що існують реальні ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених пп.1), 2), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки вона, будучи належним чином повідомлена, на виклик слідчого не з`являється до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свого сусіда ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, спробам знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальною правопорушення, та спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_12 на неодноразові виклики до слідчого не з`являється для проведення необхідних слідчих дій по даному кримінальному провадженню, слідчий вважає, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 .І обов`язків запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вище викладеного, слідчий просить суд, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечувала, вказала що страждає від хвороби серця та сосудів, захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, вказав, що клопотання безпідставне: ризики не підтверджені, та базуються на припущеннях, жодних доказів належного повідомлення ОСОБА_5 про необхідність явки до слідчого матеріали клопотання не містять, кримінальне правопорушення, в якому пред`явлено підозру не містить того складу злочину, підзахисна самостійно з`явилася до суду та органів досудового розслідування.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує встановлені судом підстави обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що остання не працює, раніше не судима, перенесла інсульт та страждає хворобами серця, фактів незаконного впливу на потерпілого, та свідків суду не надано, речі, які є предметом злочину при обшуку домоволодіння підозрюваної не знайдені, за час досудового розслідування суду не надано фактів вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень, підозрювана самостійно з`явилася до суду та органів досудовогорозслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що немає підтверджених фактів її переховування від органів досудового розслідування, необхідність застосування більш м`яких запобіжних заходів суду не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1