печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, яку адвокат ОСОБА_4 підтримав під час її розгляду, вказуючи наступне. ОСОБА_3 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та трьома малолітніми дітьми. 27 липня 2017 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 по кримінальному провадженню № 0002296, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 УК України. 28 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про обшук - задовольнив, та надав ОСОБА_8 , слідчим групи слідчих, право провести обшук за вище вказаною адресою. Справі у суді наданий номер 757/43625/17-к. 01 серпня 2017 року старшим слідчим в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 28 липня 2017року, по справі № 757/43625/17-к, було проведено обшук за місцем мого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 28.07.2017 року по справі № 757/43625/17-к підставою для проведення даного обшуку стало досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.07.2017 року були внесені до ЄРДР за № 0002296 від 19.07.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Вивчаючи зміст даної ухвали суду було встановлено, що судом було надано дозвіл на відшукання та вилучення за адресою: АДРЕСА_1 наступних речей, а саме:

-фінансово-господарських угод укладених ФГ "Ваткін", ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий Господар", ТОВ "Справжній Фермер", документів первинного бухгалтерського обліку щодо їх виконання, документи, які засвідчують сплату ТОВ "Квадр Оіл Трейд" загальнообов`язкових податків, штампи, печатки, кліше, що містять реквізити інших суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, комп`ютери, планшети, ноутбуки, флеш накопичувачі, мобільні телефони, чернетки, блокноти та інші записники, грошові кошти, банківські картки, речі та цінності здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оптичні чи паперові носії інформації, а також інших речей та документів на паперових та електронних носіях, які відображують будь-які дії щодо зазначених товариств та мають значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

В процесі проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 старшим слідчим в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_9 відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі обшуку від 01.08.20017 року, було вилучені наступні речі, а саме: предмет схожий на зброю ОП-СКС кал. 7,62 мл. № НОМЕР_1 , 1957 р. в.;

- предмет схожий на зброю Вlazer -К 93 кал. 30-06 мл. № 9| НОМЕР_2 ;

- предмет схожий на зброю Вlaser -К 93 кал. 223 КЕМ мл. № 9| НОМЕР_3 ;

- предмет схожий на зброю АКМС-МФ кал. 7,62 мл. № НОМЕР_4 ;

- предмети схожі на набої з маркуванням 7,62x39, а саме з надписом LCW 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 21-14-7,62x39, у кількості 8 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом S&В- 14-7,62x39, у кількості 20 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 711-89, у кількості 10 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ-7,62x39, у кількості 10 шт.

Даний факт підтверджується копією протоколу обшуку з описом речей до нього, який додається до даної скарги, в якості додатків.

Так, в процесі вилучення вище зазначених речей, старшому слідчому в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_9 , заявником було надано всі необхідні дозволи на зберігання даної зброї та неодноразово зазначалося про те, що вище зазначені речі, які були вилучені в процесі проведення обшуку не вказані в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 28.07.2017 року по справі № 757/43625/17-к, тобто не мають взагалі відношення до даної справи, а у зв`язку з тим фактом, що дозвільні документи були , на той час, в наявності, як і тепер, не були прострочені, тобто термін їх дії дозволяв безперешкодно зберігати дану зброю, та вони, при наявності вище зазначених дозвільних документів, є такими, що не підпадають під дію ст. 263 КК України, то дане вилучення є таким, що порушує законні права власника.

В ч. 1 ст. 263 КК України зазначено про те, що під диспозицію даної статті підпадають дії, пов`язані з носінням, зберіганням, придбанням, виготовленням, ремонтом, передачею чи збутом вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, на думку скаржника, на підставі викладеного, данні предмети не є предметами кримінального правопорушення, у тому числі, пов`язаного з їх незаконним обігом, та не підпадають під дії п.3 ч.2 ст.167 УПК України.

Дані речі, не відносяться до фінансово-господарської діяльності вище зазначених підприємств, не є такими, які були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, так як частково вони були придбані за особисті кошти, а частково залишилися від померлого батька або такими, обіг яких заборонено діючим законодавством України, так як усі дозвільні документи (дозволів на зберігання) були в наявності, копії яких додаються до даної заяви.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 235 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, містити відомості про речі, документи, для виявлення яких проводиться обшук.

В п. 7 ст. 236 КПК України, визначено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до інформації, яка відома на сьогоднішній день, слідчій суддя Печерського районного суду м. Києва не задовольнив клопотання слідчого про арешт майна, вилученого у заявника під час обшуку 01.08.2017 р., а саме: предмет схожий на зброю ОП-СКС кал. 7,62 мл. № НОМЕР_1 , 1957 р. в.;

- предмет схожий на зброю Вlazer -К 93 кал. 30-06 мл. № 9| НОМЕР_2 ;

- предмет схожий на зброю Вlaser -К 93 кал. 223 КЕМ мл. № 9| НОМЕР_3 ;

- предмет схожий на зброю АКМС-МФ кал. 7,62 мл. № НОМЕР_4 ;

- предмети схожі на набої з маркуванням 7,62x39, а саме з надписом LCW 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 21-14-7,62x39, у кількості 8 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом S&В- 14-7,62x39, у кількості 20 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 711-89, у кількості 10 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ-7,62x39, у кількості 10 шт.

Підтвердження даної інформації у вигляді клопотання арешт даного майна та ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, згідно відомої заявнику інформації, знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0002296, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 УК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

В ч. 5 ст. 171 КПК зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Також ч. 3 ст. 173 КПК передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Однією з підстав припинення статусу майна як тимчасово вилученого є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК ухвала слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

21 серпня 2017 року, при допиту заявника в якості свідка, в статусі якого він зараз , ним слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , до протоколу допиту, в якості додатка, була додана заява про повернення вказаного тимчасово вилученого майна.

На теперішній час відповіді на дану заяву не отримано, тимчасово вилучене майно не повернуто.

04 жовтня 2017 року, заявником була направлена повторна заява на ім`я слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , копії для контролю - процесуальному керівнику у кримінальному проваджені ОСОБА_10 та генеральному прокурору України ОСОБА_11 , відповіді на які він також не отримав, тимчасово вилучене майно не повернуто.

Стаття 304 КПК України роз`яснює, що данні скарги можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення та дозволяє мені порушувати питання про поновлення строку закінчення подання даної скарги.

Частина 1 ст. 307 КПК України роз`яснює, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 307 КПК роз`яснює, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Прокурор ОСОБА_12 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що вказане майно було вилучено відповідно до рапорту старшого слідчого ОСОБА_13 , у якого при зовнішньому огляді виникли обґрунтовані підозри вважати їх переробленими під автоматичну зброю. В подальшому вилучені речі визнано речовими доказами, призначено експертизу та направлено для проведення дослідження.

Вислухавши адвоката та прокурора, вивчивши надані ними матеріали, слід зазначити наступне.

Встановлено, що шостим відділом з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ ГПУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.07.2017 внесені до ЄРДР за №0002296, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч4 ст190, ч5 ст.191, ч2 ст.364 КК України.

Відношення вилучених речей до вказаного кримінального провадження не встановлена. Відомості про інше кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені. З огляду на вказане слід визнати безпідставним визнання слідчим речовими доказами майно, яке не має значення для кримінального провадження, що розслідується, а також призначення експертизи у ньому.

Згідно ч3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , або іншу посадову особу яка виконує данні обов`язки старшого слідчого групи слідчих по кримінальному провадженню № 0002296, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 УК України повернути тимчасово вилучене майно під час обшуку 01 серпня 2017 року старшим слідчим в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_9 , згідно протоколу обшуку, а саме:

- предмет схожий на зброю ОП-СКС кал. 7,62 мл. № НОМЕР_1 , 1957 р. в.;

- предмет схожий на зброю Вlazer -К 93 кал. 30-06 мл. № 9| НОМЕР_2 ;

- предмет схожий на зброю Вlaser -К 93 кал. 223 КЕМ мл. № 9| НОМЕР_3 ;

- предмет схожий на зброю АКМС-МФ кал. 7,62 мл. № НОМЕР_4 ;

- предмети схожі на набої з маркуванням 7,62x39, а саме з надписом LCW 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 21-14-7,62x39, у кількості 8 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ 7,62x39, у кількості 11 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом S&В- 14-7,62x39, у кількості 20 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом 711-89, у кількості 10 шт.;

- предмети схожі на набої з надписом ЛПЗ-7,62x39, у кількості 10 шт. власнику даного майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1