У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження, відомості про яке 07.05.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001554 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
5 липня 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду з Ужгородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке 07.05.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001554 по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2016 року матеріали зазначеного кримінального провадження передано судді ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 24.10.2016 року по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.01.2017 року ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою до 10.03.2017 року.
Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на два місяці.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили обрати щодо ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою.
Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано, оскільки існують ризики невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, а також з метою запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, визначеного йому вироком Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2015 року, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , визначений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2016 року закінчується 10.03.2017 року, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, в матеріалах провадженні відсутні будь-які докази які свідчать, що необхідність в раніше обраному запобіжному заході відпала, а тому суд приходить до висновку, що про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 176 -178, 331, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на період судового розгляду кримінального провадження, до 30 квітня 2017 року.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання особи під вартою не може перевищувати два місяці.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1