н/п 1-кп/490/1023/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

кримінальне провадження №0004207
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаївка, Токмацького району, Запорізької області, громадянина України, українця, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
встановив:
19.09.2017, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 , під час вечірнього шикування, перебувавши у казармі № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , помітивши у спальному приміщенні казарми на одному з двоповерхових ліжок мобільний телефон марки "Xiomi" модель "Redminote 4", чорного кольору, що належить військовослужбовцю ОСОБА_5 , реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, таємно викрав вказаний телефон. Вимкнувши його та вийнявши з нього 2 сім-картки, ОСОБА_3 сховав вкрадене майно у щілині стіни між бетонними плитами, сім-картки викинув у смітник. Після чого, ОСОБА_3 вказаним телефоном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 5999 грн.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

27 листопада 2017 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
У відповідності до даної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, щиро кається у вчиненому. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянщо становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому і потерпілому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
У судовому засіданні сторони наполягали на затвердженні угоди про примирення, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 цього ж кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а відповідно, такі дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.
Вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є військовослужбовцем, має на утриманні двох малолітніх доньок, раніше не судимий.
Вказані обставини дають можливість призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами в угоді пропримирення.
Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не застосовувався.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 372, 374, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 гривень.
Речовий доказ: мобільний телефон марки "Xiomi" модель "Redmi note 4" на дві сім-картки, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 - передати за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Миколаєва через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1