Дата документу 20.04.2018 Справа № 554/2811/18
Провадження № 1-кс/554/3550/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Полтавської області, у якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майномдо скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 18.04.2018 року приблизно о 11 годині 55 хвилин в межах проїзної частини дороги вул. Київська м. Кременчука Полтавської області, в районі будинку № 14, сталася дорожньо-транспортна пригода під час якої водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні.
18.04.2018 року під час огляду місця ДТП було вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який направлено на зберігання до території Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській обл., за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 7.
18.04.2018 року постановою слідчого автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Центром 7341: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі просив задовольнити клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення, відповідно до яких просив відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки клопотання не містить посилання на підстави, які б свідчили, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.04.2018 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.04.2018 року автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для з`ясування обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановлення причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному конкретному випадку спричинення смерті, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні переконливими.
Однак, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, прийнявши до уваги, що злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України відноситься до категорії необережних, особа, яка керувала транспортним засобом, не чинить перешкод слідству на стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, наклавши арешт на майно у виді заборони відчуження автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «190» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1