№ 243/7715/17
№ 1-кп/243/661/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 3 кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України, -
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 185 КК України; ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з закінченням строку дії попередньої ухвали суду та у зв`язку з наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Зазначила що на сьогоднішній день не відпали обставини, які були підставою для попереднього продовження запобіжного заходу, вказала, що відносно обвинуваченого теперішній час триває досудове розслідування по іншому кримінальному провадженню.
Зокрема пояснила, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати оскільки обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на сьогоднішній день йому пред`явлено обгрунтовану підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим він може впливати на свідків по справі, які залишаються недопитаними.
Враховуючи вищевикладене у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний зхахід не пов`язаний з позбавленням волі, є ризик, що обвинувачений буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків, може вчинити інший злочин.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 під час судового засідання заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.
Згідно положень ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків,незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
З огляду на вимоги положень ст. 177 КПК України та приймаючи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан його неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності в минулому та існування на теперішній час пред`явленої підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, знаходячись на волі, може вплинути на встановлення істини по справі, ухилитися від слідства та суду, вплинути на свідків та потерпілих, які залишаються недопитаними або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про недостатність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до переконання про необхідність та доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк до двох місяців, оскільки на теперішній час залишаються не допитаними свідки по справі у зв`язку з чим існують ризики впливу обвинуваченого на їх показання та як наслідок вбачається вірогідність уникнення в подальшому обвинуваченого від покарання. Крім того враховуючи наявність пред`явленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, є ймовірність вчинення обвинуваченим інших злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,331 КПК України, суд, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 термін тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на строк тривалістю 60 днів, тобто з 06 грудня 2017 року по 03 лютого 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1