Провадження № 1-кп/744/61/2017
Єдиний унікальний № 744/884/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000151 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорнозем Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,-
В С Т А Н О В И В:
02 липня 2017 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав одного удару стамескою по голові ОСОБА_8 , в результаті чого остання згідно висновку експерта № 91 від 18.08.2017 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: відкритого вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку з легким клінічним перебігом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Своїми умисними діями, що виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Втім, будучи допитаним як обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, не визнав повністю та дав показання про те, що він достеменно не пам`ятає події, поставлені йому до вини, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він лише пригадує, що з`ясувалося, що у його дружини ОСОБА_6 у голові знаходиться стамеска.

Допитана як потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні дала показання про те, що вона є дружиною обвинуваченого. За обставинами інкримінованих обвинуваченому подій вона може повідомити, що вона спіткнулася у домоволодінні біля паркану, а коли отямилася, то виявила, що з голови стирчить стамеска. Зараз вона аніяких претензій до обвинуваченого не має й почуває себе за станом здоров`я добре.

Допитана як свідок обвинувачення ОСОБА_9 у судовому засіданні дала показання про те, що вона на даний час може повідомити, що вона точно не бачила як стамеска потрапила в голову потерпілої ОСОБА_6 .

Допитана як свідок обвинувачення малолітня ОСОБА_10 у судовому засіданні дала показання про те, що вона лише бачила таку ситуацію як вже з голови у потерпілої ОСОБА_6 щось стирчало.

Незважаючи на приведені заперечення обвинуваченим у ході його допиту факту вчинення ним протиправного діяння та повне не визнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, а також зазначені вище дані показань потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , зазначене вище формулювання обвинувачення, яке визнається судом доведеним, та кваліфікація злочину, винним у якому підлягає визнанню обвинувачений, підтверджуються сукупністю належних і допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання, документи, висновок експерта.

Зокрема, допитані як свідки обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні дали показання про те, що вони були присутніми як поняті під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 , котра під час досудового розслідування давала показання про обставини як через діяння обвинуваченого опинилася стамеска в голові у потерпілої ОСОБА_6 .

Допитана як експерт ОСОБА_13 у судовому засіданні дала показання про те, що вона брала участь як експерт у проведенні судово-медичної експертизи, за результатами якої було складено висновок експерта № 91 від 18.08.2017. Вона однозначно стверджує, що показання потерпілої ОСОБА_6 про те, що можливо у неї в голові опинилася стамеска внаслідок її падіння, з медичної точки зору є вочевидь неспроможними з-за особливостей побудови кісток черепа людини, в середину якого проникнути стороннім предметом дуже непросто.

За відомостями поданого суду стороною обвинувачення протоколу огляду місця події від 02 липня 2017 року (з доданою ілюстративною фототаблицею) було оглянуте домоволодіння по АДРЕСА_1 , де відбувалися події за сформульованим обвинуваченням ОСОБА_7 (аркуші матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) (далі а.с.) 120 124).

Відповідно до даних наявного у кримінальному провадженні протоколу огляду від 04 липня 2017 року приміщенні хірургічного корпусу Чернігівської обласної лікарні було оглянуто та вилучено стамеску, яка за словами лікаря-нейрохірурга була видалена з кісток черепа ОСОБА_6 (а.с. 125 127).

Згідно з відомостями наданого суду прокурором висновку щодо результатів медичного огляду у ОСОБА_7 02 липня 2017 року лікарем було встановлено стан алкогольного сп`яніння (а.с. 131).

Відповідно до даних наявного у кримінальному провадженні висновку експерта № 91 від 18.08.2017 судово-медичний експерт ОСОБА_13 за результатами з`ясування питань щодо ступеню тяжкості, характеру, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , дійшла до наступних підсумків: у громадянки ОСОБА_6 , 1976 року народження, виявлене тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: відкритий вдавлений перелом лівої тім`яної кістки, стороннє тіло (стамеска) в лівій тім`яній області, забій головного мозку з легким клінічним перебігом, котрий виник від дії тупого предмету (предметів), в тому числі і в результаті нанесення удару стамескою по голові з боку сторонніх осіб, і відповідно до п.2.1.1а, 2.1.2 та 2.1.3а,б «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України», відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень з небезпекою для життя в момент спричинення; виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вона піддавалася 1 (одного) впливу травмуючої дії; направлення удару, взаємне розташування потерпілої та нападаючого могли бути різноманітними; приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесного ушкодження, виявленого у гр. ОСОБА_6 , утворення його при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі і на стамеску, є не можливим; тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_6 , за давністю утворення може відповідати даті 02.07.2017 як це вказано у постанові про призначення експертизи.

Відомості цих доказів у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні вказаного вище поставленого до вини кримінально караного діяння.

Поряд з цим, при ухваленні вироку суд не враховує досліджені у судовому засіданні дані показань обвинуваченого ОСОБА_7 , бо суд переконаний, що обвинувачений, даючи приведені вище показання, намагається уникнути покарання за вчинене ним протиправне діяння, а також відомості показань потерпілої ОСОБА_6 , яка, будучи дружиною обвинуваченого, прагне таким чином полегшити його долю, та свідків обвинувачення ОСОБА_9 та малолітньої ОСОБА_10 , бо вони, будучи обвинуваченому та потерпілій не сторонніми людьми, мають на меті посприяти вирішенню ситуації, в якій опинилося подружжя обвинуваченого та потерпілої, найкращим для них обох чином.

Призначаючи види та міри покарань обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, з повною загальною середньою освітою, одружений, не працює, є інвалідом третьої групи, раніше не судимий, його стан здоров`я, який є задовільним. Поряд з цим, на підставі положень ч. 2 ст. 66 Кримінального кодексу України суд вважає за необхідне визнати як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_7 дві встановлені судом обставини, а саме: 1). наявність на утриманні малолітніх дітей; 2). повну відсутність претензій з боку потерпілої. Суд також зазначає, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Однак, при таких обставинах, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого можливе і без тривалого позбавлення обвинуваченого волі. З урахуванням двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, згаданих вище даних про особу винного, суд приходить до висновку про те, що при призначенні основного покарання обвинуваченому необхідно застосувати правила ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України і призначити йому основне покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України за цей злочин, а саме покарання у виді арешту на строк у межах, встановлених ч. 2 ст. 60 Кримінального кодексу України, оскільки обвинувачений, виходячи з його показань, не у достатній мірі усвідомлює протиправність вчиненого, через що його покарання має бути реальним.

Початок строку відбування основного покарання у виді арешту ОСОБА_14 слід рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у кримінальну провадженні не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні.

Рішення щодо предметів, визнаних у кримінальному провадженні речовими доказами, зокрема, щодо рогача та стамески (а.с. 153 - 156), суд убачає за потрібне ухвалити у відповідності з правилами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Майна, на яке накладено арешт, щодо якого можливо ухвалити процесуальне рішення при постановленні вироку за матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі запобіжний захід обвинуваченому, у даному кримінальному провадженні через відсутність відповідних клопотань учасників судового провадження на цей час не є діючими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, та на підставі ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому основне покарання більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України за цей злочин, у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування основного покарання у виді арешту ОСОБА_14 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази, рогач та стамеску, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області знищити після набрання вироком суду законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1