Справа № 473/2182/17
Номер провадження 1-в/473/391/2017
УХВАЛА
іменем України
"06" жовтня 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську заяви обвинувачених

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України,

Учасники процесу:
прокурори - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_11 ,

захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачені /цивільні відповідачі/ ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

обвинувачений ОСОБА_19 ,

про роз`яснення ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим за даним кримінальним провадженням,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу на 60 діб обвинуваченому за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_16 в виді тримання під вартою задоволено частково.
Строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський СІЗО" обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_16 продовжено до 17 листопада 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_13 та самого обвинуваченого ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу на 60 діб обвинуваченому за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_17 в виді тримання під вартою задоволено частково.
Строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський СІЗО" обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_17 продовжено до 17 листопада 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_17 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області звернувся з заявою /Вих. № 20/1.5 Р-50 від 26 вересня 2017 року, Вх. № 10378/17-вх. від 02 жовтня 2017 року/ обвинувачений ОСОБА_16 та з заявою /Вих. № 20/1.5 Т-207 від 26 вересня 2017 року, Вх. № 10379/17-вх. від 02 жовтня 2017 року/ обвинувачений ОСОБА_17 про роз`яснення ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року про продовження строку дії запобіжних хаходів відносно них в виді тримання під вартою в державній установі «Миколаївський СІЗО», в яких вони просять роз`яснити мотивувальну частину ухвали суду від 20 вересня 2017 року щодо посилання в тексті ухвали суду на п.36 Ріщення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року в справі «Москаленко проти України».

Відповідно до ч.2 ст.380 КПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Згідно вимог статті 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Відповідно до тексту ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року вбачається, що вона складена у відповідності до вимог ст. ст. 350, 372 КПК України з посиланням на норми кримінального процесуального закону, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить в собі труднощів для розуміння її точного змісту, вона повністю виконується органами виконання судового рішення, відповідно до вимог КПК України, труднощів при її виконанні для розуміння її точного змісту у учасників судового провадження, крім обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також у органів виконання судового рішення не виникає.

Разом з тим. суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що при вирішенні питання судом про продовження строків дії запобіжних заходів обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, суд виходив не тільки з правової позиції ЄСПЛ, зокрема п.36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Судом крім правової позиції ЄСПЛ, також враховувалися дані відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , а саме те, що ОСОБА_16 є судимим, обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один із яких є особливо тяжким, в період умовно-дострокового звільнення в порядку ст.81 КК України, що стало підставами для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою та для відмови в задоволенні клопотання строни захисту про зміну запобіжного заходу з триання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом також були враховані дані відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , які є достатніми відповідно до п.2 ч.1 ст.196 КПК України, та за необхідності уникнення ризику, визначеного ст.177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_17 є судимим, обвинувачується у вчиненні двох злочинів, один із яких є особливо тяжким, що стало підставами для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою та для відмови в задоволенні клопотання строни захисту про зміну запобіжного заходу з триання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

При продовженні строку дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у даному кримінальному провадженні судом був розглянутий і варіант альтернативного виду запобіжного заходу тримання під вартою, більш м`який вид - в виді домашнього арешту, але його застосування з врахуванням ризиків, було визнано неможливим.

На підставі викладених обставин, керуючись ст.380 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Роз`яснити заявникам обвинуваченим за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , що при винесенні ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року при вирішенні питання судом про продовження строків дії запобіжних заходів обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, суд виходив не тільки виключно з правової позиції ЄСПЛ, зокрема п.36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду, а і з врахуванням комплексу інших даних за кримінальним провадженням, в тому числі і норм КПК України, передбачених ст. ст. 177, 196 КПК України.

Копію ухвали про роз`яснення судового рішення не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати обвинуваченим за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , як особам, що звернулися із заявою про роз`яснення судового рішення, та іншим учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

У хвала про роз`яснення судового рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Судді:

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22