печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000394 від 14 лютого 2017 року заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогнатівка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України,-

В С Т А Н О В И В:
26 березня 2018 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000394 від 14 лютого 2017 року заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогнатівка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України.

З матеріалів клопотання вбачається, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14 лютого 2017 року за підозрою колишнього голови Вищого господарського суду України ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у період з 01 січня 2011 року по 27 грудня 2011 року, будучи суддею ВГСУ та обіймаючи адміністративну посаду Голови цього Суду, використовуючи своє службове становище, діючи за попередньою змовою з невстановленими службовими особами апарату ВГСУ та головним спеціалістом канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення ВГСУ ОСОБА_7 , втрутився у діяльність суддів ВГСУ шляхом розподілу окремих судових справ (заяв) між визначеними ним суддями, позбавивши інших суддів можливості брати участь у розгляді таких справ, з метою перешкоджання належному виконанню ними своїх службових обов`язків та з метою домогтися винесення неправосудного рішення, а також шляхом внесення неправдивих відомостей здійснював незаконне втручання в роботу АС «ДСС».

Своїми умисними діями, що полягали у втручанні в діяльність судових органів з використанням свого службового становища та незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 376 і ч. 2 ст. 376-1 КК України.

17.10.2016 заступником Генерального прокурора України складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376 та ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Будучи належним чином повідомленим про необхідність явки на 17 жовтня 2016 року до Генеральної прокуратури України, ОСОБА_6 у зазначений у повістці час не з`явився, за місцем проживання був відсутній, за місцем роботи повідомлено про перебування ОСОБА_6 у відпустці до 02 листопада 2016 року. Крім того встановлено, що 05 жовтня 2016 року ОСОБА_6 рейсом № 803 «Київ-Варшава» вилетів до Республіки Польща.

У відповідності до вимог ст.ст. 278, 111 КПК України та глави 11 цього Кодексу, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру в день його складання, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 направлено за місцем його проживання поштою, а також для передачі вручено адміністрації за місцем його роботи Вищий господарський суд України.

Відповідно до інформації Вищого господарського суду України повідомлення про підозру ОСОБА_6 направлено за місцем його реєстрації.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Окрім цього, відповідно до повідомлення компетентних органів Республіки Австрія, ОСОБА_6 не погодився на спрощену процедуру видачі до України та подав запит на отримання притулку в Австрії, що свідчить про умисне його ухилення від слідства та суду.

Таким чином у слідства є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснювати спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити у задоволенні клопотання. Свою правову позицію виклав у письмових запереченнях.
Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слід дійти наступного висновку.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Натомість, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Крім того, відповідно до вимог статті 281 КПК України, слідчий та прокурор можуть доручити розшук підозрюваного оперативному підрозділу, а також можуть здійснювати його самостійно шляхом виконання процесуальних дій, передбачених КПК України, у тому числі для розшуку підозрюваного за межами України, тобто здійснювати у такий спосіб міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Ці положення статті 281 КПК України кореспондуються з нормами розділу ІХ КПК України, яким передбачено засади міжнародного співробітництва.

Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 551 КПК України, екстрадиція - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Відповідно ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Відповідно до статті 575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. До клопотання додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи матеріали клопотання та додані до нього документи, встановлено, що у рамках ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, прокуратурою Відня до Федерального управління карної поліції при Федеральному міністерстві внутрішніх справ було здійснено запит від 07 лютого 2018 року, у відповідь на яке отримано повідомлення, що станом на 08 лютого 2018 року ОСОБА_6 , не перебуває у міжнародному розшуку.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 281, 532, 534, 573, 575 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0000394 від 14 лютого 2017 року заступника начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогнатівка Волноваського району Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1