Справа № 591/6776/17
Провадження № 1-кп/591/591/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2017 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ріпки, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, призваного на військову службу за мобілізацією 01.09.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу під час мобілізації на посаді навідника 3 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, достовірно знаючи про те, що він повинен вчасно прибути з лікувального закладу та проходити військову службу за мобілізацією, 02.04.2015 без поважних причин не з`явився вчасно до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та в подальшому був незаконно відсутнім у розташуванні військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно після лікування у госпіталі він 02.04.2015 року поїхав додому до дітей та у військову частину не повернувся, а 17.11.2017 року за місцем його проживання приїхала військова служба правопорядку, працівники якої доставили його до військової частини, після чого він був звільнений. Весь період з квітня 2015 року та до 17.11.2017 року він перебував вдома, виховував дітей і, не дивлячись на неодноразові телефонні дзвінки з військової частини та вимоги з`явитись на військову службу, він залишався вдома та до військової частини не повертався. Про вчинене шкодує та просив суд суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи солдатом, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарко- та психодиспансерах не перебуває, одружений та має на утриманні малолітню і неповнолітню дитину.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особу винного, який є одруженим та має на утриманні двох дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк три роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації;

2. повідомляти органи пробації про зміну місця проживання.

3. періодично з`являтись для реєстрації в органи пробації.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1