Ухвала іменем україни 03 жовтня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 0000001 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 ст. 205 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 із Солом`янського районного суду м. Києва до Франківського районного суду м. Львова.
У клопотанні захисника зазначено, що відповідно до об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, злочин вважається закінченим з моменту, коли винна особа мала можливість розпоряджатися чужим майном, тобто, у даному випадку коли грошові кошти надійшли на рахунки підприємств, які зареєстровані та діють на території Львівської області, у зв`язку з чим інкриміновані ОСОБА_6 злочини слід вважати вчиненими у межах цієї області. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у Франківському районі м. Львова, більша кількість свідків є жителями Львівської області, а тому, на думку захисника, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження його слід передати саме до Франківського районного суду м. Львова.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, перевіривши наведені у клопотанні доводи та інші матеріали провадження, надані на розгляді суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Спеціалізована антикорупційна прокуратура в порядку ст. 291 КПК України направила обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 іч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 ст. 205 КК України, досудове розслідування якого закінчено Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України, до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 205 КК України, класифікується як кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, а, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України (заволодіння чужим майном службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, а також у його пособництві), - є особливо тяжким злочином.
Проте з обвинувального акта місце вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому більш тяжкого кримінального правопорушення не вбачається, у зв`язку з чим кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а саме Солом`янський районний суд м. Києва.
Частиною 1 ст. 34 КПКУкраїни визначено перелік підстав для направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також в абз. 6 вказаної норми закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.

Із аналізу норм вказаної статті закону випливає, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.
Однак, доводи захисника про порушення правил територіальної підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_6 є непереконливими. У клопотанні не наведено достатньо обґрунтованих доводів та їх підтвердження щодо необхідності направлення цього кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, які могли би слугувати підставою для визнання їх винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Солом`янським районним судом м. Києва.
Таким чином, на думку колегії суддів, підстави, передбачені ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_6 із Солом`янського районного суду м. Києва до Франківського районного суду м. Львова відсутні, а виняткових обставин не встановлено. А тому клопотання захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 0000001 щодо ОСОБА_6 ,обвинуваченого за ч. 3 ст. 27і ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 ст. 205 КК України, із Солом`янського районного суду м. Києва до Франківського районного суду м. Львова залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3