Справа № 461/548/18
Провадження № 1-кс/461/1231/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 розглянув клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу У СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків,-

в с т а н о в и в :

старший слідчий-криміналіст слідчого відділу У СБ України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури західного регіону України ОСОБА_5 , звернувся в суд з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000014, про надання дозволу на примусове відібрання взірців голосу у підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судових експертиз, мотивуючи клопотання тим, що останній відмовився від добровільного надання вказаних взірців, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, cторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.245 КПК України передбачено, що У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Тобто, аналіз даного положення Закону вказує на те, що відібрання зразків для проведення експертизи можливе лише після її призначення.

Однак, як встановлено в ході розгляду клопотання, на день подання такого до слідчого судді, конкретна експертиза, для якої необхідно отримати взірці, в межах даного кримінального провадження не призначена.

Згідно ч.3 ст.245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч.2 ст.241 КПК України, освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

З наведеного випливає, що кримінально-процесуальним законодавством не передбачено можливості примусового відібрання зразків голосу для проведення експертизи.

Крім того, з аналізу Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.01.1998р. та Правил проведення судово-медичних експертиз, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995р. вбачається, що голос не відноситься до біологічного матеріалу (біологічних зразків), а отже, виходячи з принципу розумності та дотримуючись гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, отримати зразок голосу проти волі особи неможливо в принципі або це призведе до отримання спотвореного матеріалу.

Відтак, з урахування вищенаведеного, приходжу до переконання про безпідставність поданого клопотання, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Одночасно, зважаючи на положення ч.2 ст.9 КПК України з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, вважаю за необхідне роз`яснити слідчому, що відмова в задоволенні даного клопотання не позбавляє його засобів для встановлення обставин, які він мав намір встановити, подаючи дане клопотання, іншими засобами доказування, в межах КПК України.

Керуючись ст.ст. 162-166 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу У СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про примусове відібрання зразків усної мови підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .