У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2648/17 № 5/610/66/2017

м. Балаклія 20.10.2017 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі

представника ПВК (№ 17): ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання ДУ «Покровська виправна колонія (№ 17) спеціалізована туберкульозна лікарня» (далі - ПВК (№ 17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, раніше судимого 1 раз,
засудженого:
23.07.2008р. військовим апеляційним судом Центрального регіону України за п. 12 ч. 2 ст. 115, 71 КК України до 14р. позбавлення волі,
початок строку відбування покарання 31.12.2007р., кінець 03.03.2021р., не відбута частина покарання становить 3 роки 4 місяці 11 днів, -

в с т а н о в и в:

Подання обґрунтоване тим, що засуджений відбув необхідну частину строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник ПВК (№ 17) подання підтримав, прокурор заперечувала проти задоволення подання. Засуджений просив розглянути подання за його відсутності, підтримавши його. Представник належним чином повідомленої спостережної комісії в судове засідання не з`явився. Їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений ще 02.09.2017р. відбув необхідні 3/4 частини строку покарання.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого:

Він має 9 заохочень, не знятих та не погашених стягнень не має.

Від початку відбування покарання 2008р. і до середини 2013р. зарекомендував себе неоднозначно, працював, приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу, за що заохочувався, але одночасно і порушував режим відбування покарання, за що накладалися стягнення.

Після переведення 19.10.2013р. до ПВК (№ 17) внаслідок захворювання на туберкульоз характеризується виключно позитивно, працює на виробництві, режим не порушує, виконує вимоги персоналу установи, приймає участь в організації виховних заходів, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», вину у вчиненні злочину визнав ще при розгляді справи в суді, підтримує зв`язки з рідними, у разі звільнення має намір проживати в АДРЕСА_1 . За висновком крайньої характеристики від 29.09.2017р. за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На переконання суду, відсутність у засудженого стягнень, наявність у нього чисельних заохочень, свідчить про його тривалі стабільну позитивну поведінку, сумлінне ставлення до праці, лікування, активну позицію. В його особистості відбулися зміни з середини 2013р.

Згідно до ч. 3 ст. 6 КВК України основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, що є складовою соціально-виховної роботи згідно до ст. 123 КВК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123, ч. 2 ст. 127 КВК України участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення.

Саме сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідними доказами виправлення засудженого.

Тривалий час засуджений працює, поводить себе сумлінно, про що свідчать дані про чисельні заохочення та відсутність стягнень.

Право на УДЗ у засудженого виникало ще з 02.09.2017р., а тяжкість вчиненого злочину при цьому вже врахована самим законом - правилом ч. 3 ст. 81 КК України.

Сама по собі тяжкість вчиненого злочину за таких обставин не є безумовною підставою для відмови в УДЗ.

Підтверджені в суді доводи подання свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За вироком суду з 3-х засуджених солідарно стягнуто на користь потерпілої 100000 гривень моральної шкоди та 2000 гривень матеріальної шкоди, а з цього засудженого ще 257,54 гривень судових витрать на користь держави.

Однак виконавчі листи до установи не надходили. Як визнав представник ПВК (№ 17) засуджений звертався до них з приводу сприяння йому у відшуканні реквізитів для погашення цієї заборгованості, але не змогли йому допомогти, оскільки суд ліквідований, а у вільному доступі таких даних не відшукали.

За таких обставин те, що засуджений не приступив до відшкодування заборгованостей за вироком суду не є достатньою підставою для відмови в задоволенні подання. Це є питанням виконання судового рішення, можливо через виконавчу службу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537-539 КПК України,
у х в а л и в:

1.Подання задовольнити.

2. ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного 23.07.2008р. військовим апеляційним судом Центрального регіону України покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 роки 4 місяці 11 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення, через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1