У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2017 Справа №607/6872/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

під час судового розгляду в залі суду кримінального провадження №0001187 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про зміну раніше застосованого відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його тим, що в обвинуваченого матір пенсійного віку, а тому їй необхідна допомога по господарству, а також, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, на даний час значно зменшились.

Суд, заслухавши клопотання захисника, підтримане обвинуваченим, прокурора, яка заперечила у задоволенні даного клопотання унаслідок продовження існування ризиків, які мали місце на момент обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, потерпілу, яка підтримала позицію прокурора, оглянувши матеріали судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт слід відмовити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , зважаючи на наступні обставини.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

А тому, зважаючи на наведене, а також на те, що ОСОБА_3 , будучи особою молодого віку, яка хоча і вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, однак ніде не працює, низький рівень його соціальних зв`язків (неодружений, не має утриманців), на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, поєднаного із застосуванням насильства до малолітнього, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вищенаведені обставини в сукупності їх аналізу, дають суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі зміни йому чинного запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, як про це клопоче сторона захисту, останній запобіжний захід не забезпечить мети його застосування, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 01 грудня 2017 року, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 січня 2018 року.

При цьому, достатніх доказів, які б обґрунтовано свідчили хоча б про зменшення ризиків, що існували на момент обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або ж на наявність у нього утриманців, стороною захисту не надано та судом не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт відмовити.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, вважати продовженим до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 20 січня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.
Головуючий суддяОСОБА_1