Справа № 345/2624/14-к
Провадження № 11-кп/779/5/2018
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 04 березня 2016 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, - в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодружений, ніде не працює, раніше судимий Калуським міськрайонним судом 03.10.2003 року за ст.ст. 152 ч. 2, 153 ч.2 КК на 4 роки позбавлення волі, 22.02.2006 року Коломийським міськрайонним судом, замінено невідбуту частину покарання на 240 год. громадських робіт та знятий з обліку Калуським МП КВІ 05.06.2006 року по відбуттю покарання, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 115 КК на 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишено попередньо обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено відраховувати з 14 травня 2014 року, тобто з моменту його затримання.

Час перебування ОСОБА_9 під вартою з 14 травня 2014 року зараховано йому в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК, в розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої задоволено частково.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 26785 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 80000 грн.. за спричинення моральної шкоди.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 2 435 (дві тисячі чотириста тридцять п`ять) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України .

За вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що він, 13 травня 2014 упродовж вечора, зі своїм знайомим ОСОБА_11 спільно розпивали спиртні напої, спочатку в центрі міста Калуша, а згодом по місцю проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 .

14 травня 2014 близько 01.00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вийшли з квартири та пішли в магазин «Смак», що по АДРЕСА_2 для того, щоб придбати ще спиртного.

Біля магазину «Смак» ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зустріли раніше незнайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з якими розпочали сварку. Згодом з метою уникнення подальшого конфлікту ОСОБА_9 та ОСОБА_11 почали втікати в бік будинку №5 вул. Пушкіна.

Потерпілий ОСОБА_12 , бажаючи вияснити причину конфлікту, побіг за ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та наздогнав ОСОБА_9 в дворі будинків АДРЕСА_3 , 5, АДРЕСА_4 , де між ними розпочалась шарпанина. В ході конфлікту ОСОБА_12 наніс ОСОБА_9 один удар рукою в обличчя. Будучи обуреним такою поведінкою ОСОБА_12 , ОСОБА_9 вирішив позбавити його життя, тобто умисно вбити його.

З метою позбавлення життя ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_9 вийняв з кишені куртки ніж, який завжди носив при собі, та умисно наніс ним потерпілому два цілеспрямованих удари у праву руку та життєво важливу ділянку тіла - грудну клітку, чим спричинив потерпілому проникаючу колото-різану рану грудної клітки справа, що призвело до гострої масивної внутрішньої та зовнішньої крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті потерпілого, тобто умисно вбив його.

Наносячи удар ножем в життєво-важливу ділянку тіла потерпілого грудну клітку, обвинувачений ОСОБА_9 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав настання смерті ОСОБА_12 і бажав цього. Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_9 скрився з місця злочину, однак того ж дня був затриманий працівниками міліції. Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями, із змісту яких вбачається, що він покликається на незаконність, необґрунтованість вироку та вважає його невмотивованим. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, при розгляді справи суд допустив неповноту судового розгляду. Також вказав, що в ході проведення розгляду справи, судом достовірно встановлено, що саме він ножем, який завжди носив при собі, умисно наніс ОСОБА_12 два цілеспрямованих удари у праву руку та життєво важливу ділянку тіла грудну клітку з посиланням на показання окремих свідків Однак це не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а саме фактичними показанням свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а інші докази ні прямо, ні опосередковано, ні у їх сукупності, не вказують на нього, як на його особу, що скоїла вбивство, а це відповідно до ч.1 ст. 409 КПК є підставою для скасування судового рішення в суді апеляційної інстанції. Щодо показань свідка ОСОБА_11 , то суд, в порушення вимог ст.. 94 КПК не оцінив їх з точки зору достовірності. Крім цього, апелянт зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що огляд в квартирі був проведений без участі понятих, невідомими учасниками, а поняті були запрошені слідчою вже після його фактичного проведення із зніманням на відеокамеру з метою створення враження про дотримання норм КПК, що є фальшуванням матеріалів кримінального провадження та штучним створенням доказів стороною обвинувачення. Вважає, що слідчі експерименти з свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , проведені за зовсім інших умов та обставин, що фактично унеможливило перевірити та уточнити їх показання. Місцевий суд цим обставинам оцінки не дав. Також зазначив, що суд першої інстанції незаконно відмовив його захисникам в клопотанні доручити органу досудового розслідування провести слідчі і розшукові дії по встановленню особи, на яку вказав свідок ОСОБА_15 та забезпечити його явку до суду для допиту як свідка; та в клопотанні про виклик для допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_16 , експертний висновок якої був досліджений в судовому засіданні. Просить вирок Калуського міськрайонного суду від 04.03.2016 року щодо нього скасувати та ухвалити виправдувальний вирок.

Ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, вирок просять скасувати та ухвалити виправдувальний вирок; пояснення прокурора, що заперечив проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час кримінального провадження суд зобов`язаний дотримуватися встановленого порядку і виносити рішення у точній від¬повідності з нормами права, які підлягають застосуванню у кожному окремому ви¬падку.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку Калуського міськрайонного суду від 04.03.2016 року при розгляді справи стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.94 КПК України зокрема те, що суд не оцінив належним чином всі наявні докази, не вирішив питання їх достовірності , зокрема показання свідків, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо, чим істотно порушив вимоги КПК та допустив неповноту судового розгляду.

При постановленні вироку, суд першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст.372 КПК України без оголошення висновку суду та мотивів, з яких суд дійшов до такого висновку відмовив захисникам в клопотаннях заявлених під час розгляду справи щодо допиту в судовому засіданні старшого експерта сектору дактилоскопічної експертизи відділу криміналістичної експертизи ОСОБА_16 , а також клопотання доручити органу досудового слідства провести слідчі дії по встановленню особи, на яку вказав свідок ОСОБА_17 та забезпечити її явку до суду для допиту в якості свідка.

Наведені обставини свідчать про грубе порушення вимог ст.412 КПК України, у зв`язку із чим вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду, у ході якого слід усунути вказані недоліки, перевірити доводи засудженого та його захисників, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 цього кодексу, в залежності від встановленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Таким чином, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які в силу ч. 1 ст. 370 КПК України перешкодили суду першої інстанції всебічно розглянути справу і постановити законне судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення - є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, забезпеченості доведеності вини та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також, ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при касаційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Наведе вище, обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, Усунути вказаних порушень під час апеляційного розгляду, неможливо.

Щодо запобіжного заходу, колегія суддів встановлює наступне.

Судом першої інстанції запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено попередньо обраний тримання під вартою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.10.2017 року запобіжний захід ОСОБА_9 не змінювався.

До постановлення вироку, Калуським міськрайонним судом продовжувався строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також на даний час не встановлено будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідним вирішити питання щодо строку, на який необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 11 березня 2018 року включно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419, 537 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-франківської області від 04.03.2016 року відносно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 березня 2018 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3