Дата документу Справа № 323/2618/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/2618/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/445/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 12 серпня 2016 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2017 року, якою залишено без задоволення його клопотання про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд мотивував тим, що Закон України «Про амністію у 2016 році» містить вичерпний перелік осіб, які підпадають під його дію. Засуджений ОСОБА_6 не є суб`єктом зазначеного Закону.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього амністію. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на момент вступу Закону України «Про амністію у 2016 році» він відбув ? призначеного покарання та йому залишилось відбувати менше одного року призначеного покарання.

Згідно з ухвалою, до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія №88», про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

У клопотанні засуджений ОСОБА_6 зазначив, що відбув ? призначеного судом строку покарання, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, вперше засуджений за умисний злочин, а тому має законне право на застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали клопотання. Прокурор та представник установи виконання покарань заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого і вважала, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року вказаний вирок змінено та пом`якшено призначене покарання до 6 років позбавлення волі.
Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року, амністія - повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Цим Законом визначений вичерпний перелік осіб, до яких його положення застосовується.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими, і не поєднані з насильством небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я. Інші положення Закону до засудженого ОСОБА_6 також не застосовуються.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає, оскільки доводи засудженого, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду не спростовують.
Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2017 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4