Справа № 669/1178/16-к
Провадження № 1-кп/669/4/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000199 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тихомель, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2016 року близько 18 години 10 хвилин навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , на ґрунті особистих довготривалих неприязних відносин, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари навідмаш дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, в область правого плеча ОСОБА_4 .

Внаслідок зазначених протиправних дій, ОСОБА_6 умисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні хоча і заперечив, однак не заперечував та ствердив обставини наявності конфлікту з потерпілою та виклав свою версію подій.

Обвинувачений вказав, що з потерпілою є сусідами. Зранку 11 жовтня 2016 року разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 випасали худобу на пасовищі. Після обіду ОСОБА_8 змінила його дружина потерпіла у справі.

Коли вони / ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 / у вечірній час повертались додому, зі свого господарства вийшов ОСОБА_8 із арматурою в руках та почав обзивати його /обвинуваченого/ нецензурними словами. До обвинуваченого підійшла дружина ОСОБА_10 , а потерпіла приєдналась до ОСОБА_8 , виражаючись на адресу його і дружини нецензурною лайкою.

В ході суперечки ОСОБА_4 намагалась вдарити ОСОБА_10 палкою, яку тримала у руках, однак він /обвинувачений/ вчасно зреагував, відбивши удар. Наміру вдарити ОСОБА_4 він не мав. Зазначив, що ніхто більше їх конфлікту не бачив, в тому числі і свідок обвинувачення ОСОБА_9 , який спершу під впливом потерпілої оговорив обвинуваченого.

Незважаючи на невизнання, вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що із обвинуваченим є сусідами та у них уже тривалий час неприязні відносини через побутові непорозуміння.

11 жовтня 2016 року в післяобідню пору вона змінила свого чоловіка на пасовищі, де він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_9 випасали худобу. Коли вона прийшла, то ОСОБА_6 протягом всього часу розмовляв по телефону і зовсім їм не допомагав. Вона /потерпіла/ зробила йому зауваження, на що ОСОБА_6 почав обзивати її нецензурними словами. Про це потерпіла повідомила свого чоловіка. Коли вони повернулися в село /потерпіла, обвинувачений та ОСОБА_9 /, ОСОБА_8 вийшов на вулицю та почав виясняти із ОСОБА_6 , чому він ображав дружину. Між ними виникла сварка. До ОСОБА_6 підійшла дружина ОСОБА_10 , тримаючи в руках дерев`яний стілець та вдарила її /потерпілу/ ним декілька разів. В цей же час обвинувачений ОСОБА_6 дерев`яною палицею, яку тримав у руках, наніс ОСОБА_4 два удари в область плеча. Просила суд стягнути із обвинуваченого на її користь завдану моральну шкоду.

Покази потерпілої підтверджуються даними відеозапису слідчого експерименту від 20 жовтня 2016 року (а.п.52), в ході якого ОСОБА_4 детально розповіла про обставини заподіяння їй обвинуваченим легких тілесних ушкоджень та наглядно продемонструвала спосіб їх спричинення.

З показів свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що 11 жовтня 2016 року, після випасу худоби у нього з ОСОБА_6 виникла сварка з приводу того, що обвинувачений обзивав його дружину /потерпілу/ нецензурними словами і ображав. В конфлікт вмішалась ОСОБА_10 , яка стала наносити дружині удари дерев`яним стільцем, а ОСОБА_6 вдарив потерпілу палицею по руці.

За показами свідка ОСОБА_9 , наданими в судових засіданнях 6 березня та 16 червня 2017 року встановлено, що останній був очевидцем конфлікту між сім`ями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Сварка розпочалась в той час коли свідок перебував на подвір`ї потерпілої, тому що ОСОБА_8 обурився образами ОСОБА_6 на адресу його дружини. В сварку втрутилась дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_11 і нанесла декілька ударів потерпілій по різних частинах тіла. Згодом ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 два удари палицею, яку тримав в руках, по правій руці останньої.

В послідуючих судових засіданнях свідок змінив покази та повідомив, що ніякого конфлікту він не бачив, а неправдиві покази він надав суду /будучи приведеним до Присяги та попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст.384, 385 КК України/ через те, що ОСОБА_4 йому уже набридла.

Щодо показань свідка ОСОБА_9 , наданих в судових засіданнях 1 серпня та 5 вересня 2017 року, з яких свідок не бачив конфлікту та моменту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , суд вважає, що вони є такими, що не заслуговують на увагу, так як є непослідовними, суперечливими та не співпадають із об`єктивними доказами. Так, в судовому засіданні свідок вказав, що дав неправдиві покази відносно ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що на нього чинили тиск, зокрема прокурор шляхом приводу його /свідка/ до органів поліції та прокуратури. Дане твердження спростовується інформацією начальника Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_12 та т.в.о. начальника Білогірського відділення Красилівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_13 про те, що привід до жителя смт.Ямпіль ОСОБА_9 не застосовувався /а.п.а.п.205-206/. Крім того, свідок особисто повідомив суду, що вирішив змінити свідчення на користь ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що йому набридла потерпіла. Натомість, свідчення надані в судових засіданнях 6 березня та 16 червня 2017 року є такими, що узгоджуються із сукупністю інших доказів по справі.

Крім того, з показів свідка ОСОБА_10 , яка є дружиною обвинуваченого, конфлікт 11 жовтня 2017 року дійсно мав місце. Остання зазначила, що саме ОСОБА_4 наносила їй удар, а чоловік своєю палицею намагався тричі відбити палицю потерпілої, але по тілу не попадав. Разом з тим, підтвердила, що свідок ОСОБА_9 був очевидцем подій того дня.

Дані свідчення свідка ОСОБА_10 частково підтверджують досліджені судом докази та не свідчать про невинність обвинуваченого.

Досліджуючи письмові докази судом встановлено наступне.

За даними протоколу огляду місця події з фототаблицями від 25 жовтня 2016 року (а.п.а.п.34-39) проведено огляд ділянки території, що по АДРЕСА_1 навпроти господарств №6 та №4, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав, а слідчий вилучив дерев`яну палицю, довжиною 97 см., діаметром 3,4 см. Речовий доказ дерев`яна палиця, оглянутий в судовому засіданні. Обвинувачений та потерпіла вказали, що саме досліджена палиця була у руках ОСОБА_6 під час конфлікту 11 жовтня 2016 року.

За даними постанови про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 25 жовтня 2016 року визнано дерев`яну палицю, довжиною 97 см. та в діаметрі 3,4 см., речовим доказом по кримінальному провадженні (а.п.43).

За даними висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №434 від 12 жовтня 2016 року у ОСОБА_4 було виявлено різного роду тілесні ушкодження, серед яких два синці на передньо-зовнішній поверхні правового плеча, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.п.45-46).

За даними висновку експерта (додаткового) Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 439 від 17.10.2016 року , виявлені у ОСОБА_4 два синці на передньо-зовнішній поверхні правого плеча виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) циліндричної довгастої форми, могли виникнути внаслідок двох ударів дерев`яною палицею, в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Проаналізувавши висновки судово-медичних експертиз в сукупності з іншими дослідженими доказами суд приходить до висновку, що виявлені у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження, спричиненні внаслідок побиття обвинуваченим, оскільки це повністю узгоджується з належними, об`єктивними, вищенаведеними дослідженими судом доказами.

Так потерпіла ОСОБА_4 прямо вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка завдала їй тілесних ушкоджень. В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості і достовірності послідовних показань потерпілої ОСОБА_4 , при тому, що показання останньої щодо фактичних обставин провадження повністю узгоджуються з даними висновків експерта щодо способу, механізму, локалізації тілесних ушкоджень.

Суд відхиляє твердження сторони захисту, що дані судово-медичних експертиз є недопустимими доказами, так як експерт належним чином не попереджений про кримінальну відповідальність, як те вимагає чинне законодавство, оскільки такі повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, як вбачається з постанов про призначення судово-медичної експертизи (а.п.а.п.251, 252) та висновків експертних досліджень, наявних в матеріалах кримінального провадження, експерт у встановленому законом порядку попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385, 387 КК України, що ствердив власноручним підписом (а.п.а.п.45, 47) .

Твердження стосовно того, що слідчим не вилучалась медична картка потерпілої ОСОБА_4 та, відповідно, не визнавалась речовим доказом, теж не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту висновку №434 (а.п.45) медична картка амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 була надана особисто потерпілою під час експертного дослідження 12 жовтня 2016 року.

Вищезазначені висновки експерта є послідовними, не містять суперечностей та відповідають вимогам ст.ст.101, 102, 242 КПК України, а отже є допустимими доказами.

Аналізуючи всі дослідженні в процесі розгляду провадження докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, тому його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його характеристику, сімейний стан та думку потерпілої.

ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, доглядає за престарілою матір`ю ОСОБА_14 , 1931 року народження.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що ОСОБА_6 слід обрати покарання у вигляді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Разом з тим, судом роз`яснено ОСОБА_6 , що на нього поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році». ОСОБА_6 заперечив відносно застосування щодо нього вищезазначеного Закону, оскільки не вважає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Потерпілою ОСОБА_4 подано позовну заяву із уточненнями про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 1874,87 грн. майнової шкоди та 25000 грн. моральної шкоди. В подальшому потерпілою подано заяву, про залишення без розгляду позовної вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди.

У відповідності до п.3 ст.23 ЦПК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи фізичні і моральні страждання та переживання, які потерпіла зазнала у зв`язку із вчиненням відносно неї неправомірних (злочинних) дій зі сторони обвинуваченого, порушення звичайного ритму життя потерпілої через отриману травму, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 10000 грн. моральної шкоди.

Обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч.1 ст.125 КК України, ст.ст., 368- 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 / сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( шістсот вісімдесят гривень).

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту пред`явлення вироку суду до виконання.

Цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду. Стягнути з ОСОБА_6 на Користь ОСОБА_4 10000 ( десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речовий доказ : дерев`яну палицю, довжиною 97 см. та в діаметрі 3,4 см. знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1