Справа № 211/5139/17
У Х В А Л А

13 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.08.2017 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, відносно ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідно до ухвали від 10.11.2017р.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ухвалиЦентральноМіського районного суду м. Кривого Рогу від 16.09.2017р.закінчується 14 листопада 2017 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що 14.11.2017 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, по кримінальному провадженню не розпочато судове слідство, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисник при вирішенні питання про задоволення клопотання заперечував, зважав на недоведеність прокурором його позиції, обвинувачена підтримала свого захисника.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод в ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченій під вартою, суд враховує, що є докази про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, об`єктом посягання якого є життя людини та відноситься до категорії особливо тяжкого. Крім того, суд враховує, що оскільки справа тількинадійшла до суду для розгляду,судом не допитані учасники процесу, які будуть давати покази в судовому засіданні, а тому існує ризик,що перебуваючи на свободі, обвинувачена може впливати на свідків та потерпілих, також те, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Обвинувачена не має постійного місця роботита проживання. Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених ст.177 КПК України суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження,врахування особи обвинуваченої, яка обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачена з огляду на її моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вплинути на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відтак, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні. Врахувавши положення ст.178 КПК, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,331, колегія суддів -,
У Х В А Л И Л А:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України на шістдесят днів, до 12 січня 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3