Дата документу 17.11.2017 Справа № 554/8994/17
Провадження №1-кс/554/7892/2017
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2017 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0004866 від 02.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на вилучені 16.11.2017 року у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 465,00 гривень з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, який буде зберігатися в Полтавському ВП ГУНП в Полтавській області.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004866 від 02.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на протокол освідування особи від 16.11.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 при огляді рук та освітленні флюрасцентної лампи долоні рук мали жовте забарвлення, а також були оглянуті та вилучені грошові кошти в сумі 495,00 гривень, серед яких дві купюри, що при освітленні флюрасцентної лампи мали жовте забарвлення.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені грошові кошти в сумі 465,00 гривень, є предметами, які мають сліди кримінального правопорушення та є тимчасово вилученим майном, слідчий вважав необхідним вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Незастосування арешту майна, на думку слідчого, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вказані грошові кошти є предметами, які зберегли на собі сліди злочину, можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження для забезпечення конфіскації майна та проведення відповідних слідчих дій, слідчий вважає, що на вказане майно необхідно накласти арешт.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні проти клопотання про арешт не заперечували, надавши відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та захисника, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене 16.11.2017 року майно, а саме грошові кошти в сумі 465,00 грн.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.11.2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 поблизу гаражів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом продажу за 100 грн. (купюри номіналом 50 грн. серії СЖ 7589312, СР 0540879), незаконно збув залегендованій особі на ім`я « ОСОБА_6 » полімерний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 1 мл., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 3863 від 13.11.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого у висушеному стані становить 0,0368 г.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, 16.11.2017 року близько 10.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, повторно шляхом продажу за 100 грн. незаконно збув зазначеній вище залегендованій особі полімерний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 1 мл.

За даними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальні правопорушення за ознаками ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України: 02.11.2017 року за № 0004866 за ч.1 ст.307 КК України, 16.11.2017 року - за № 0005120 за ч.2 ст.307 КК України.

17.11.2017 року кримінальні провадження об`єднані в одне провадження під загальним номером №0004866.

Згідно копії протоколу освідування особи від 16.11.2017 року встановлено, що у ОСОБА_4 при освітленні флюрасцентною лампою долоні рук останнього мали жовте забарвлення, а також у ОСОБА_4 були оглянуті та вилучені грошові кошти в сумі 495,00 гривень, серед яких дві купюри, що при освітленні флюрасцентної лампи мали жовте забарвлення.

Таким чином, з кримінального провадження слідує, що грошові кошти загальною сумою 100 грн., а саме купюри номіналом по 50 гривень: серії СЖ 7589312, СР 0540879, які відповідно до протоколу від 09.11.2017 року були помічені спеціальним розчином, хімічним елементом люмінесцентним барвником, та вручались особі, яка проводила оперативну закупівлю, є об`єктами кримінально протиправних дій, могли зберегти на собі сліди злочину та можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, вилучені грошові кошти у межах зазначеної слідчим суми 495,00 грн., що належать ОСОБА_4 , окрім помічених купюр, можуть підлягати конфіскації, оскільки санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено додаткове покарання - конфіскацію майна.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказані грошові кошти, що були вилучені у ОСОБА_4 , є предметами, які могли зберегти на собі сліди злочину, можуть бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості його втрати або знищення, а також для забезпечення можливої конфіскації майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 16.11.2017 року у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 465,00 гривень, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, та визначити місце зберігання вказаних грошових коштів у Полтавському ВП ГУ НП в Полтавській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1