Номер справи137/925/17
1-кп/137/113/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України.
У С Т А Н О В И В:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. 18.05.2017, до Літинського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України вказаний вирок надійшов на виконання. 08.06.2017 засудженого ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, які він зобов`язався виконувати та був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Того ж дня засуджений ОСОБА_5 був направлений до Селищенської сільської ради для відпрацювання громадських робіт та, відповідно до розпорядження Селищенської сільської ради з 09.06.2017, повинен був приступити до виконання робіт по благоустрою населеного пункту с. Селище Літинського району Вінницької області та заготівлі дров для бюджетних установ. ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що згідно зі ст. 37 КВК України він повинен дотримуватися встановленого законодавством порядку та умов відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на території Селищенської сільської ради Літинського району, ігноруючи попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, порушив покладені на нього обов`язки та з 13.06.2017 по 22.06.2017 не з`явився та не приступив до виконання громадських робіт. Внаслідок вчинених дій, засуджений ОСОБА_5 відпрацював лише 8 годин із призначених вироком Вінницького міського суду Вінницької області 150 годин громадських робіт, тобто умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин не вийшов для їх відбуття, чим порушив порядок і умови відбування покарання відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, розкаявся. Суду пояснив, що через хворобу не зміг вийти на роботу. Однак, жодного підтверджуючого документу не має. Підтвердив, що із присуджених 150 годин відпрацював лише 8 годин.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і він не наполягав на допиті свідків у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним допит свідків, обмежившись дослідженням документів у справі.
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 допустимим доказом у справі, а також дослідивши інші докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненому.
Зокрема, відповідно до копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч.2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. Із особової справи ОСОБА_5 встановлено, що вирок від 10.04.2017, надійшов на виконання до Літинського районного сектору з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України - 18.05.2017. Направлення свідчить про спрямування ОСОБА_5 для виконання громадських робіт до Селищенської сільської ради Літинського району. Розпорядження та графік свідчать про визначення ОСОБА_5 об`єму та напрямку роботи. Крім того, розписки, попередження та повідомлення підтверджують те, що ОСОБА_5 ознайомлений із порядком відбування громадських робіт та відповідальністю за ухилення від їх виконання. Довідка органу пробації свідчить про те, що ОСОБА_5 відповідно графіка відбув лише 8 годин громадських робіт. Невідбута частина становить 142 години. Подання про притягнення до кримінальної відповідальності підтверджує про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не вихід на роботу без поважних причин та вжиття заходів щодо нього.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом. Докази на підтвердження його винуватості усі є належними та допустимими.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, так як він висловлював жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого та виявляє готовність нести покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ураховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, проживає одиноко, за яким харктеризується посередньо, однак, ураховуючи те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не відбув покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017 у виді 142 годин громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити йому покарання, визначене санкцією статті, у виді арешту.
При призначенні покарання, відповідно до ст.72 КК України, невідбуте покарання у виді громадських робіт слід перевести з розрахунку - одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлявся.
Експертизи не проводились, витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2017 року за ч.2 ст.263 КК України та остаточно визначити покарання у виді 1(одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.
Суддя: ОСОБА_1