Справа № 299/2382/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н Н И
07.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника ТОВ ТРК «Севлюш» ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/777/483/17 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та представника ТзОВ ТРК «Севлюш» - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.08.2017.
із перехідником; записник із написом «Gold Brisk»; записник із написом «Urban Rebel»; грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн., купюрами номіналом по 200 грн. кожна; грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., купюрами номіналом по 500 грн. кожна; грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн., купюрами номіналом по 500 грн. кожна, грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США купюрами номіналом по 20 доларів; грошові кошти в сумі 2 200 (дві тисячі двісті) грн., купюрами номіналом по 200 грн. кожна; грошві кошти в сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн., купюрами номіналом по 200 грн. кожна; грошові кошти в сумі 3 400 000 (три міліони чотириста тисяч) угорських форинтів, купюрами номіналом 20 000 (двадцять тисяч) угорських форинтів; грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, купюрами по 100 доларів США кожна, грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США купюрами по 100 доларів США кожна, грошові кошти в сумі 9 000 (дев`ять тисяч) доларів США, купюрами по 100 доларів США кожна, грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) євро, купюрами по 50 євро кожна, грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) євро купюрами по 20 євро кожна, грошові кошти в сумі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США купюрами по 100 доларів США кожна, власником яких є ОСОБА_7 , шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеними речами. .
чорного кольору «Video 2»; системний блок білого кольору з блакитною кришкою з написом чорного кольору «IP TV 2»; системний блок без панелі на рамі якого наявний напис «TV 4»; системний блок чорного кольору з написом білого кольору «Backup»; системний блок з написом «TV 5»; системний блок сірого кольору марки «Delux»; системний блок з написом «TV 1», яке належить ТОВ Електрон Сервіс, шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеними речами.
Слідчий суддя при прийнятті рішення про накладення арешту на вилучене майно, керувався вимогами ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 171, ст. 98 та 131 КПК України, на підставі яких прийнято вказане рішення. Крім того, слідчий суддя зазначив, що відсутність підозри не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, оскільки застосовується для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні. Накладення арешту на грошові кошти, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 вмотивовано попереднім розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка відповідає вилученій у ході обшуку сумі.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що 03.03.2017, до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт начальника ВПК в Закарпатській області Карпатського управління кіберполіції ДК НПУ майора поліції ОСОБА_9 про те, що 02.03.2017, до ВПК в Закарпатській області Карпатського управління кіберполіції ДК НПУ надійшла заява від заступника голови Української анти піратської асоціації ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_1 в якій останній просить прийняти міри до невідомої особи, яка створила інтернет - ресурс веб сайт trk. local та надає можливість своїм користувачам незаконно, без дозволу правовласників, з порушенням вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» відтворювати і розповсюджувати велику кількість аудіовізуальних творів, права на які належать компаніям, які вони представляють, чим самим компаніям Twentieth Century Fox Film Corporation (Fox), Universal City Studios LLLP (Universal) незаконними діями з відтворення і розповсюдження аудіовізуальних творів за допомогою веб-сайту trk.local заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1 220 198 грн..
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14.08.2017, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на все майно та грошові кошти в повному обсязі. Указує на те, що грошові кошти, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 являються спільною власністю подружжя, а також особистими коштами їх доньки ОСОБА_7 , отримані від здійснення підприємницької діяльності. Клопотання про арешт грошових коштів подано з порушенням строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України, оскільки грошові кошти вилучені слідчим 08.08.2017, про що складений відповідний протокол, а клопотання було подано лише 10.08.2017, після 14 год.. Слідчим не долучено до матеріалів клопотання документів, що підтверджують право власності на майно, на яке в результаті накладено арешт,
що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України. Крім того, указує на не співрозмірність завданої шкоди, яка ніби - то завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, розміру всього майна, на яке накладено арешт. Зазначає, що санкція ч.1 ст. 176 КК України, за якою проводиться досудове розслідування не передбачає конфіскації майна, ОСОБА_7 не є підозрюваним чи обвинуваченим, а тому накладення арешту на все майно й грошові кошти є передчасним.
не дослідив речі, які вилучені в процесі обшуку, не дослідив їх причетність до можливого скоєння злочину, помилково провайдера кабельного телебачення ТРК «Севлюш» сприйняв за інтернет провайдера, не встановив, що саме ці речі використовувались для вчинення злочину. Окрім цього, суд не врахував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який вимагається законодавством. Позбавлення права користування, володіння й управління майном, позбавляє підприємство здійснювати свою господарську діяльність. Вилучення комп`ютерної техніки паралізує внутрішню діяльність підприємства. Крім того, клопотання про арешт майна від TзOB ТРК «Севлюш», надійшло до суду 11.08.2017, після спливу 48 годин із моменту вилучення майна згідно протоколу від 08.08.2017, а тому тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, відповідно до ст. 171 КПК України. Також, ухвала про арешт майна винесена поза межами, встановленого п.6 ст. 173 КПК України строку накладення арешту. 11.08.2017, близько 15 год. закінчено розгляд клопотання про накладення арешту на майно з поверненням матеріалів на доопрацювання. Близько о 16 год. - 11.08.2017 надійшло клопотання з усуненими недоліками, у зв`язку із чим відразу до закінчення робочого часу 11.08.2017, учасники судового процесу були повідомлені про призначення розгляду клопотання на 16 год. - 14.08.2017. Згідно журналу судових засідань ухвала постановлена о 17 год. 20 хв.. З моменту надходження клопотання від 16 год. - 11.08.2017 до 17 год. 20 хв.- 14.08.2017 пройшло 73 год. 20 хв.. З моменту надходження клопотання від 09.08.2017, також пройшло більше 72 годин. У такому разі майно підлягало поверненню особам, у яких тимчасово вилучено. Також, посилається на те, що навіть якщо в слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану ними апеляційну скаргу, представника ТзОВ ТРК «Севлюш» - ОСОБА_8 на підтримання своєї апеляційної скарги, промову прокурора, на заперечення поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_7 та директора ТзОВ ТРК «Севлюш» - ОСОБА_8 підлягають до часткового задоволення за таких підстав.
Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Із вимог ч.3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Так, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу в кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Апеляційний суд уважає, що слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно вилучене 08.08.2017 в ході обшуку будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , вилучене 08.08.2017 в ході обшуку будинку АДРЕСА_3 , за місцем здійснення діяльності ТзОВ ТРК «Севлюш» та вилучене 08.08.2017 в ході обшуку будинку АДРЕСА_3 за місцем здійснення діяльності ТзОВ «Електрон Сервіс» указаних вимог законодавства дотримався не в повному обсязі.
Так, мотивуючи ухвалу про задоволення клопотання слідчого щодо накладення арешту на все вилучене майно, слідчий суддя дослідив не всі обставини справи з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на все вилучене майно.
Постановою слідчого слідчого Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 09.08.2017, вилучені 08.08.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 та вилучені за місцем здійснення діяльності ТзОВ «Електрон Сервіс» матеріальні цінності визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Разом із тим, до матеріалів провадження приєднано постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 від 29.08.2017 про призначення комп`ютерно-технічної-телекомунікаційної експертизи та надано на дослідження вилучену комп`ютерну техніку. Крім того, долучено дві постанови заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 про призначення компютерно-технічної експертизи від 29.08.2017 вилученої комп`ютерної техніки.
При цьому, як у суді першої інстанції під час розгляду клопотання, так і в апеляційному суді органом досудового розслідування не доведено необхідність накладення арешту на вилучені мобільні телефони, сім-картки та комп`ютерний монітор, оскільки жодних експертиз із наданням на дослідження даних речових доказів не призначено, не встановлено, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, не вказано які саме сліди кримінального правопорушення на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження
Крім того, не містять матеріали провадження й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права й свободи особи, не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, саме у формі використання такого майна.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та директора ТзОВ ТРК «Севлюш» про скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на комп`ютерну техніку апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріалами провадження доведено той факт, що зазначені в клопотанні слідчого майно, предмети та речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у тому числі є об`єктом дослідження призначених органом досудового розслідування експертиз.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та директора TзOB ТРК «Севлюш» - ОСОБА_8 про відсутність підозрюваних осіб у вказаному кримінальному провадженні, як підстави для відмови в задоволенні клопотання, оскільки арешт накладається на майно фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 грошові кошти в зв`язку з попереднім розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Інші доводи апеляційної скарги директора TзOB ТРК «Севлюш» про допущені порушення кримінального процесуального законодавства в ході розгляду клопотання апеляційний суд відхиляє, які такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Разом із тим, згідно вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відтак, переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та директора TзOB ТРК «Севлюш» - ОСОБА_8 знайшли своє часткове підтвердження в частині вилучення мобільних телефонів та комп`ютерного монітора, а тому підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині накладення арешту на мобільні телефони із сім-картками та комп`ютерного монітора.
При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст.170-173, 175, 404, 405, 407, 412, 418, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та директора ТОВ ТРК « Севлюш» - ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.08.2017 в частині накладення арешту на майно, а саме: мобільні телефони «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім картами з написами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; «ЛЖ» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім картою з написом «Білайн» НОМЕР_9 та сім картою з написом «МТС» НОМЕР_10 з флеш картою мікро СД емністю 8 гігабайт; «Леново Вайб» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_11 ІМЕІ2: НОМЕР_12 із сім картою з написом НОМЕР_13 та сім картою з написом «МТС» НОМЕР_14 ; «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_15 ІМЕІ 2: НОМЕР_16 ; «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_17 з сім картою з написом НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Meizu M2», серійний номер НОМЕР_19 IMEI: НОМЕР_20 сірого кольору без сім карток; монітор марки «Flatron L1953T» - скасувати та повернути за належністю власникам або уповноваженій особі.
У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП України в Закарпатській області в частині накладення арешту на майно, а саме: мобільні телефони «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім картами з написами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; «ЛЖ» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім картою з написом «Білайн» НОМЕР_9 та сім картою з написом «МТС» НОМЕР_10 з флеш картою мікро СД емністю 8 гігабайт; «Леново Вайб» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_11 ІМЕІ2: НОМЕР_12 із сім картою з написом НОМЕР_13 та сім картою з написом «МТС» НОМЕР_14 ; «Самсунг» дуос ІМЕІ 1: НОМЕР_15 ІМЕІ 2: НОМЕР_16 ; «Самсунг» ІМЕІ: НОМЕР_17 з сім картою з написом НОМЕР_18 ; мобільний телефон «Meizu M2», серійний номер НОМЕР_19 IMEI: НОМЕР_20 сірого кольору без сім карток; монітор марки «Flatron L1953T» - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: