Справа № 461/5824/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002659 від 19.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України -

в с т а н о в и в:

19.06.2017, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти будинку № 4а по вул. Просвіти у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , сумку ОСОБА_6 , в якій знаходилися гаманець вартістю 1500 гри., з грошовими коштами у сумі 4000 гри., мобільний телефон марки «Нокія 1100» вартістю 500 гри., із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 40 гри., ключі від квартири у ключниці чорного кольору вартістю 1500 гри., накидний ключ вартістю 600 грн,, паспорт громадянина України та посвідчення водія, видані на ім`я ОСОБА_6 , картка платника податків, технічний паспорт на вказаний автомобіль, печатка ФОН «Нечайко Т.В.», чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 8140 грн.

Встановлено, що 19.06.2017, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти будинку № 4а по вул. Просвіти у м. Львові, викрав з автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_2 , сумку ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого використання в злочинних цілях, привласнив собі банківські картки ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , видані на ім`я ОСОБА_6 .

Встановлено, що 19.06.2017, приблизно о 15 год. 26 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Під Дубом, 12 у м. Львові, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи викрадені у потерпілого ОСОБА_6 банківські картки ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , таємно викрав з рахунку ОСОБА_6 , шляхом зняття готівки із банкомату, грошові кошти у сумі 1800 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Встановлено, що 24.06.2017, приблизно о 16 год. 27 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи напроти будинку №88 по вул. І.Франка у м. Львові, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з автомобіля марки «Mazda СХ-7» д.н.з. НОМЕР_5 , куртку Вінницького Вячеслава Гелярієвича фірми «Massimo Dutti» вартісно 2700 грн., в котрій знаходились грошові кошти в сумі 4800 грн., а також букет троянд вартістю 300 грн. та торт «Спартак» вартістю 220 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8020 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Правильною також є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно та за ч.1 ст.357 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив викрадення та привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 , передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого, зокрема враховано те, що останній раніше не судимий. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованих йому частин статті 185 та 357 КК України. При призначенні покарання суд враховує положення ч.1 ст.70 КК України, а також положення ст.72 КК України.

Окрім цього, у вказаному кримінальному провадженні потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заявлено цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення з останнього матеріальної та моральної шкоди, а саме: потерпілим ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 8020 гривень, моральної шкоди у розмірі 4000 гривень; потерпілим ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 15042 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 цивільний позов підтримав з підстав, викладених у позові та просив такі задоволити. Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказав про те щоб цивільний позов слухали у його відсутності та задоволили повністю.

Обвинувачений в судовому засіданні вказані цивільні позови визнав повністю та проти задоволення таких не заперечив.

Прокурор у судовому засіданні заявлені цивільні позови підтримав та просив суд про їх задоволення у повному обсязі.

Оцінивши позовні вимоги цивільних позивачів, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що заявлені цивільні позови підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В частині 3 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Вирішуючи питання про суму відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, судом ураховано тяжкість завданої потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди, настання у зв`язку з цим негативних змін у їх житті. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Оскільки майнова та моральна шкода, завдана потерпілим знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненими ОСОБА_4 злочинами, розмір її не оспорюється самим обвинуваченим, суд прийшов до висновку, що з останнього на користь ОСОБА_6 слід стягнути 15042,00 гривень матеріально шкоди, а на користь ОСОБА_8 8020,00 гривень матеріальної та 4000,00 грн. моральної шкоди.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази у справі, а саме: три квитанції з роздруківками транзакцій з банківської картки ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_3 , одну квитанцію з роздруківкою банківської картки ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , CD-диск з відеозаписом залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених:

ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на 1 рік;

ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на 2 роки;

ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати покарання ОСОБА_4 - 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього обовязків згідно ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15042,00 грн. матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 8020,00 гривень матеріальної та 4000,00 грн. моральної шкоди.

Речові докази у справі, а саме: три квитанції з роздруківками транзакцій з банківської картки ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_3 , одну квитанцію з роздруківкою банківської картки ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , CD-диск з відеозаписом залишити при матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1