Справа № 456/1987/17
Провадження № 1-кп/456/342/2017
ВИРОК
іменем України
20 листопада 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Великі Дідушичі, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, працюючому водієм Стрийського АТП, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , проявивши злочинну недбалість, 25.04. 2015 року близько 22 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Івана Франка с. Угольна Стрийського району Львівської області, по автодороги «Стрий-Великі Дідушичі» в напрямку с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області, при проїзді її ділянки в попутному з ним напрямку рухався автомобіль марки «Шкода Октавіа» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та здійснював маневр обгону автомобіля марки «ВАЗ 21043». Не переконавшись, що це буде безпечно для інших учасників руху, ОСОБА_4 здійснював маневр повороту вліво з виїздом на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив бокове зіткнення між його автомобілем та автомобілем марки «Шкода Октавіа» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , який рухався позаду нього в попутному напрямку.
Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля марки «Шкода Октавіа» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , згідно висновку судово- медичного експерта № 444 від 28.10.2015 року отримав важку поєднану травму тіла, яка супроводжувалася: переломом п`ятого грудного хребця з компресією спинного мозку, множинними (від другого до восьмого) багато уламковими переломами ребер справа зі зміщенням кісткових уламків та розвитком правобічного гемопневмотораксу (кров та повітря в плевральній порожнині), субкапсулярною гематомою печінки та заочеревинною гематомою, забоєм головного мозку, забійними ранами голови та осадненням туловища. Наведені тілесні ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння.
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , а саме:
-п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);
-п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»; «крайнє положення на проїзній частині»; «небезпека для руху»);
-п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; підпункту «д» - водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);
-п. 9.2 (водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а саме: перед початком рухом і
зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом);
-п. 9.4 (подавати сигнал покажчика повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менше як за 50-100 м. у населених пунктах і за 150-200 м. поза ним, і припиняти негайно після його закінчення (подання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру));
-п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);
-п. 14.3 (водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищенням швидкості руху або іншими діями);
і вказані порушення ОСОБА_4 вимог ПРД України є в прямому причинному зв`язку з наслідками що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю. Показав, що 25.04.2015 року близько 22 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», рухаючись ним по вул. Івана Франка с. Угольна Стрийського району Львівської області, здійснював маневр повороту вліво з виїздом на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив бокове зіткнення між його автомобілем та автомобілем марки «Шкода Октавіа» реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , внаслідок ДТП якому було завдано тілесні ушкодження. На даний час він щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши характеризуючі дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даному кримінальному провадженню, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує той факт, що він раніше не судимий, повністю визнав свою вину, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, а також той факт, що в результаті ДТП потерпілому ОСОБА_6 завдано тяжких тілесних ушкоджень.
З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Однак, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, потерпілих жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто при обранні міри покарання слід застосувати ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та згідно ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на день набрання чинності цим Законом останній є батьком неповнолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якої обвинувачений ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, засуджені за вчинення необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітніх: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 2, копії яких наявні в матеріалах кримінального провадження, щодо яких обвинувачений ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав, вперше вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені, амністія до нього не застосовувалась.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком двох дітей віком до 18 років, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується є необережним злочином, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також те, що Закон України «Про амністію у 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.
Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснено.
Судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз, судової транспортно-трасологічної експертизи та судових автотехнічних експертиз на загальну суму 8 831, 10 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом основного покарання, оскільки останній являється батьком неповнолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав.
Судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз, судової транспортно-трасологічної експертизи та судових автотехнічних експертиз на загальну суму 8 831 (вісім тисяч вісімсот тридцять одну) гривню 10 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2104», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на автостоянці Стрийського ВП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_4 .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_1