Справа № 173/2049/17
Номер провадження1-кп/173/41/2018
В И Р О К
іменем України

29 березня 2018 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000948 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області, громадянина України,
українця, який має середню-спеціальну освіту, розлученого,
не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за
адресою:

АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- 18.01.2017 року Верхньодніпровським районним судом
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до
покарання у виді 100 годин громадських робіт, вирок набрав
законної сили 18.02.2017 року, знятий з обліку 07.04.2017 року по відбуттю покарання, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду по справі № 2-818/2009 від 25.06.2009 року та виконавчого листа № 2-818, виданого 06.07.2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, ОСОБА_4 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.05.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на подальше злісне ухилення від сплати аліментів, будучи засудженим 18.01.2017 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, починаючи з 18 лютого 2017 року, тобто після засудження та набрання вказаним вироком законної сили, та до 01 жовтня 2017 року продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів, встановлених рішенням суду на користь ОСОБА_5 на утримання їх сумісної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дієвих заходів до офіційного працевлаштування не приймав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав, через що утворилася заборгованість за вказаний період у розмірі 8 280,64 грн., що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України визнав повністю та суду дав свідчення, аналогічні свідченням, які давав на досудовому розслідуванні. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показала, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений не виплачував їй аліменти на утримання їх сина.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в описовій частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфікували за ч.2 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду, коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин передбачений ст.164 КК України.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, раніше судимий, скоєний ним злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням сукупності пом`якшуючих обставин, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у вигляді арешту в межах санкції статті, за якою він визнаний винним.
Питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, судом не обговорювалось, оскільки згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2009 року обвинувачений вже зобов`язаний до сплати аліментів та виконавчий лист по примусовому стягненню аліментів на утримання дитини вже знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку

Головуючий ОСОБА_1