Номер провадження: 11-сс/785/1589/17
Головуючий у першій інстанції Дерус
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

представника ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 вересня 2017 року про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004956 від 17 серпня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 вересня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та накладений арешт на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 179,7 кв.м. до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді представник ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з оскаржуваної ухвали не вбачається встановлення слідчим суддею фактів, які б давали правову підставу для задоволення клопотання слідчого про арешт майна, що належить ПАТ «МАРФІН БАНК». Крім того, в оскаржуваній ухвалі не зазначено порядку виконання та способу інформування заінтересованих осіб. Також, представник зазначила, що ПАТ «МАРФІН БАНК» є добросовісним набувачем арештованого об`єкта нерухомості. Більш того, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, але жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Прокурор у судове засідання апеляційного суду Одеської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.1 ст.172 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_5 , без участі прокурора, оскільки його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ч.2 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що представники ПАТ «МАРФІН БАНК» не були присутніми у судовому засіданні під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна. Матеріали провадження не місять будь-яких відомостей стосовно дати отримання ними копії ухвали від 05 вересня 2017 року, а тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приморським ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004956 від 17 серпня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що 20 липня 2017 невстановлені особи, використовуючи підроблені документи, шахрайським шляхом, тобто шляхом обману, заволоділи чужим майном, а саме: нежитловими приміщеннями АДРЕСА_2 , 30, 61 у будинку АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_7 , чим спричинили останньому збиток у особливо великому розмірі.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі-продажу набув право власності на нежитлові приміщення, а саме:

-нежитлове приміщення №29, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 106,1 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу НМО8922781 що підтверджується витягом №9151166/;

-нежитлове приміщення №30, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 145,5 кв.м на підставі договору купівлі-продажу НМО8922779 що підтверджується витягом №9151205;

-нежитлове приміщення №61, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,4 кв.м на підставі договору купівлі-продажу НМО8922783 що підтверджується витягом №91511833; житлове приміщення квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 179,7 м2 на підставі договору купівлі-продажу НМО 892778.

Таким чином, ОСОБА_7 у встановленому законом порядку набув право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Разом із тим, на даний час із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що право власності на усі вищевказані об`єкти нерухомого майна 20 липня 2017 року зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк».

Починаючи з 09 липня 2017 року ОСОБА_7 вільно володів та користувався своїм майном, відчужувати його не збирався. Разом із тим, невстановлені особи вчинили дії щодо незаконного заволодіння майна ОСОБА_7 та шахрайським шляхом заволоділи ним, спричинивши останньому збиток у особливо великому розмірі.

В своєму клопотанні слідчий просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з тим з клопотання слідчого залишається незрозумілим яке саме відношення має вказана квартира до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004956, що було розпочато за фактом незаконного заволодіння зовсім іншими об`єктами нерухомості нежитловими приміщеннями № 29, 30, 61 у будинку АДРЕСА_3 .

У відповідності до частин 2 та 3 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З зазначеної норми права випливає, що здійснення будь-яких слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, також застосування заходів забезпечення кримінального провадження до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, а виконання таких дій будь-якою посадовою особою правоохоронного органу чи прокурором тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Будь-яких відомостей щодо квартири АДРЕСА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим внесено не було, а тому до вказаного об`єкту нерухомості не можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, шо 17 липня 2008 року між ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «МАРФІН БАНК» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №460/F, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді не поновлюваної лінії у сумі 722 212,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних.

В зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору №460/F Банк був вимушений звернутися до суду за захистом свої прав, та просив суд стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2011 року у справі №2-1243/10 (№22ц-208/11) позов банку до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задоволено: з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який відповідає в межах вартості предмету іпотеки - 4 661 058,85 грн., що за курсом НБУ на час укладення договору іпотеки від 18 липня 2008 року було еквівалентно 962 969 доларів США , солідарно на користь Банку стягнено заборгованість за кредитним договором №460/F у сумі 740 764,39 доларів США та неустойку в розмірі 5 944 659,93 грн., а також судові втрати в сумі 1 820,00 грн. За вказаним судовим рішенням 18 червня 2013 року видані виконавчі листи.

В ході виконання виконавчого провадження №39367531 з виконання виконавчого листа від 18.06.2013 року № 2-1243/10 виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який відповідає в межах вартості предмета іпотеки, солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 740 764,39 доларів США та неустойки в розмірі 5 944 659,93 гривень, встановлено, що предмет іпотеки, а саме - квартира під АДРЕСА_4 , - власником якої є ОСОБА_9 , були реалізовані ДП «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів. Предмети іпотеки у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку» придбало ПАТ «МАРФІН БАНК».

Таким чином ПАТ «МАРФІН БАНК» є добросовісним набувачем арештованого об`єкту нерухомості.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий у своєму клопотанні не довів наявність правових підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 не надав документі, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт майна є передчасним, не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а також слідчий суддя не дослідив обставини кримінального провадження та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень статей 409, 410, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП В Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , законним власником якої є ПАТ «МАРФІН БАНК».

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНН в Одеській області ОСОБА_6 та у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004956 від 17 серпня 2017 року накладений арешт на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 179,7 кв.м. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП В Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту

на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 179,7 кв.м.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3