Справа № 621/1603/17
Пр. № 1-кп/621/30/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
28.06.2017 року близько 15 год. 00 хв. у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «S-ТELL», моделі «М210», який знаходився на покривалі біля дитячого майданчика, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 в той же день та час, знаходячись біля вищевказаного дитячого майданчика, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку вищезазначеного мобільного телефону «S-ТELL», моделі «М210», бувшого у використанні, в робочому стані, який належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи від 04.07.2017 року № 95 становить 700 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до злочину середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої міська рада компрометуючими матеріалами не володіє, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 подано письмове клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 цього Закону.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» Верховна Рада України постановила звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно листа Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2017 вих. № 2597-15.23-04.01 ОСОБА_5 не позбавлявся батьківських прав відносно своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_5 не є особою, до якої не може бути застосована амністія згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підлягає повному звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування покарання, призначеного за цим вироком, на підставі п. «в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази мобільний телефон «S-ТELL», моделі «М210», бувшого у використанні, який переданий потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання вважати йому поверненим.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1