Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами,

встановив:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2012 року, засуджено ОСОБА_2 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_2 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року вказані судові рішення залишені без зміни.
У заяві ОСОБА_2 порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи свою позицію, вказує на фактичні обставини справи, які на його думку, не були враховані судом при прийнятті рішення.
Перевіривши відповідність заяви вимогам ст. 462 КПК, вважаю, що вона подана без додержання положень цього закону з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи визнання їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Всупереч наведеним вимогам закону, як убачається зі змісту заяви, в ній не міститься обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час розгляду судом касаційної інстанції кримінальної справи за касаційною скаргою засудженого.
Крім того, викладені в заяві вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 467 КПК, якою визначено судові рішення, які можуть бути прийняті судом за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Отже, заяву засудженого не оформлено відповідно до приписів ст. 462 КПК, тому її в силу ст. 464 цього Кодексу слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 464 КПК, суд -

ухвалив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Якщо у встановлений судом строк недоліки заяви не будуть усунуті, вона буде повернута відповідно до правил ч. 3 ст. 429 КПК.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1