Справа № 496/256/18
Провадження № 1-кп/496/135/18
У Х В А Л А
29 березня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України
В С Т А Н О В И В :
До Біляївського районного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України оскільки в ньому відсутні анкетні данні потерпілого, (місце народження); п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України так як слідчий в формулюванні обвинувачення повторяє викладені фактичні обставини, не розкрита та не викладена об`єктивна сторона злочину, в якості мети злочину зазначається «з метою розбою», хоча кримінальному переслідуванню підлягає заволодіння чужим майном з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я. Обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення і формулювання обвинувачення. В формулюванні обвинувачення повинні бути вказані обставини які підтверджують данні про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив та ціль його скоїння, обставини, що обтяжують покарання. В порушення ч. 4 ст. 278 КПК України в реєстрі відсутні данні про зміну підозри, врученого ОСОБА_8 04.01.2018 року, також в реєстрі в порушення ч. 3 ст. 283 КПК України відсутні данні про виконання 04.01.2018 року ст. 290 КПК України. В реєстрі двічі вказані однакові процесуальні дії. Обвинувальний акт складений с порушенням строків досудового розслідування, після їх закінчення. Підозра ОСОБА_8 була пред`явлена 28.03.2016 року, після чого досудове розслідування кілька раз зупинялось та поновлювалось в результаті чого сплив 21 день 17.11.2017 року ОСОБА_8 був затриманий, 18.12.2017 року оголошено про закінчення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів та через 1 місяць і 21 день 04.01.2018 року ОСОБА_8 було вручено нову підозру, а обвинувальний акт складено 26.01.2018 року після закінчення строків досудового розслідування, через 12 днів. Посилаючись на вказані обставини, захисник просить суд повернути вказаний обвинувальний акт.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту посилаючись на те, що обвинувачений акт відповідає вимогам КПК та вважав за можливе призначити справу до судового розгляду.
Потерпілий та представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні заперечували проти повернення обвинувального акту, просили призначити справу до судового розгляду та просили суд прийняти цивільні позови.
Дослідивши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення та повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 5 ст. 291 КПК України. На початку обвинувального акту слідчий виклав формулювання обвинувачення, а потім навів виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке повністю переписано з формулювання обвинувачення. Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 з вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з спільним умислом на скоєння розбою на ОСОБА_4 під час проведення останнім інкасації та заволодіння золотими виробами та грошима. При цьому слідчий замість викладення об`єктивної сторони злочину у скоєнні якої звинувачує ОСОБА_7 відразу дав кваліфікацію його діям. Крім цього, слідчий зазначає прізвище особи з якою ОСОБА_7 вчинив злочин, хоча матеріали відносно нього виділені в окреме провадження.
При вирішенні клопотання суд також враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі №5-328 кс16, відповідно до якого, аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
В обвинувальному акті також в порушення п. 3 ч. 1 ст. 291 КПК України не зазначено місце народження потерпілого.
Враховуючи викладене та встановивши такі порушення, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 для усунення виявлених недоліків, а отже на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням обвинувального акта до судового розгляду.
Всі інші обставини на які посилається захисник не є підставною для повернення обвинувального акту.
Керуючись ст. ст. 3, 291, 314-316, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001021 від 24.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , як такий , що не відповідає вимогам КПК України для усунення виявлених недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1