Ухвала
Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Київ
Справа № 307/3286/16-к

Провадження № 51- 4122 ск18
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого,
на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року.
Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року відмовлено обвинуваченому ОСОБА_5 у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року, застосувати до ОСОБА_5 . Закон України «Про амністію у 2016 році»та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

На обґрунтування своїх доводів посилається на те, що:
- п. є ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» не передбачено вимоги про необхідність перебування під опікою родичів обвинуваченого, до цього ж зареєстрованою відповідно до законодавства, а тому позиція суду про необхідність вказаної ознаки та відмова у задоволенні заяви про застосування амністії з підстав відсутності належним чином зареєстрованої опіки не відповідає приписам ЗУ «Про амністію у 2016 році» та є необґрунтованою;
- обставини відсутності інших працездатних дітей у ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що в ОСОБА_6 є дочка, проте вона не може здійснювати догляд та піклуватися про матір у зв`язку з її постійним проживанням в іншій країні. Дані обставини судом не досліджені та не враховані під час розгляду вказаної заяви.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, дійшов до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ст. 438 КПК України року в суді касаційної інстанції підставами для скасування або зміни вироку, ухвали, постанови є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Суд касаційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як вбачається з копії оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції розглянув заявлене ОСОБА_5 клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», обґрунтоване тим, що він виховувався у бабусі ОСОБА_6 , за якою наразі доглядає, і якій виповнилося 79 років. У його бабусі немає інших дітей, які б її утримували: його матір, яка була дочкою бабусі, давно померла, а сестра, тобто його тітка давно проживає в Італії.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року відмовлено обвинуваченому ОСОБА_5 у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що ОСОБА_5 та його захисник не надали апеляційному суду доказів того, що бабуся знаходиться під опікою обвинуваченого відповідно до положень цивільного законодавства та що у неї немає інших працездатних дітей. Інших підстав для застосування амністії також не встановлено.
Відповідно до п. є ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
У касаційній скарзі захисник не зазначив про наявність у засудженого ОСОБА_5 підстав, передбачених п. є ч.1 ст.1 «Про амністію у 2016 році», а саме: наявність у нього одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей, для звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, призначеного вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року.
За таких обставин враховуючи, що обґрунтування касаційної скарги захисника ОСОБА_4 не містять переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданої копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року про відмову у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3