Справа № 474/972/17
Провадження № 1-кс/474/6/18
УХВАЛА
про розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження
24.01.18 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.12.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 17.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

встановив:
19.01.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.12.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000363 за ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що розслідування у кримінальному провадженні щодо підроблення договору позики від 12.06.2013р., укладеного між ним та Фермерським господарством Оазис, проведено не повно, не об`єктивно, а тому оскаржувана постанова є безпідставною та необґрунтованою. Слідчий належним чином, у спосіб передбачений КПК України не перевірив обставини викладені у його заяві, як потерпілого, не встановив всі обставини справи, а саме не встановив час та місце скоєння злочину, не встановив осіб, які причепні до скоєння злочину, а саме до підміни договору та підробки підпису скаржника на договорі, спотворення обставин отримання ним коштів від Фермерського господарства Оазис, не встановив факту користування ним на правах оренди землею цим підприємством та форми розрахунків між ним та господарством.
Так, ОСОБА_3 вказує на те, що:

- Врадіївський районний суд Миколаївської області стягнув з нього кошти згідно договору позики від 12.06.2013р., однак він не згоден ні з цим рішенням ні з рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 24.02.2016р., так як вважає, що суди неповно дослідили всі обставини справи, призначили експертизу, однак безпідставно витребували документи від експерта та не дали провести йому почеркознавчу експертизу. В порушення вимог діючого законодавства суди не надали оцінки його заявам, про те що посадові особи вищевказаного господарства скоїли злочин підробивши договір позики та не зупинили провадження по справі, та не направили для перевірки в правоохоронні органи матеріали справи для надання їм належної правової оцінки згідно КПК України;
- слідчий не виконав вимог ч. 2 ст. 9 КПК України та не всебічно та неупереджено не дослідив всі обставини кримінального провадження та не провів передбаченні КПК України слідчі дії, якими можливо встановити всі обставини справи, а саме: не встановив посадових осіб причепних до складання підробленого договору, не допитав його як потерпілого, не допитав посадових осіб підприємства, не провів одночасний допит цих осіб та скаржника, не провів огляд місця події, не виконав вимоги ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.09.2017р.;
- слідчим направлялася вимога до підприємства про надання йому оригіналу договору, однак отримавши відповідь від підприємства про те, що таким документом підприємство не володіє, він для спотворення матеріалів кримінального провадження та для того щоб прикрити свою некомпетентність звертається до суду з клопотанням про отримання тимчасового доступу до документів, при цьому слідчому було достовірно відомо, що вказаний вище документ був отриманий представником підприємства ОСОБА_6 27.04.2016р., що підтверджується клопотанням цієї особи до Врадіївського районного суду від 26.04.2016р., на якому є розписка цієї особи скріплена його підписом про те що він отримав цей документ;
- в порушення вимог КПК України слідчий за клопотанням скаржника про долучення доказів не прийняв процесуальне рішення, не надав йому та долученому до нього документу належну оцінку, а тому не встановив належним чином всі обставини справи, а саме: не допитав ОСОБА_6 , та не встановив де зберігається спотворений договір, не провів обшуки як за місцем знаходження підприємства, за місцем проживання його посадових осіб та його власників, а також за місцем проживання особи, яка в суді отримала цей документ;
- добуті в ході досудового слідства докази, які з позиції слідчого нібито спростовують факт підробки документу, а саме касові ордери, лише підтверджують твердження про те, що в скаржника з господарством були угоди про обробіток землі і що саме за використання землі належної скаржнику Фермерське господарство Оазис виплачувало йому кошти, однак слідчий не витребував документи, які б підтвердили факт обробітку землі вищезазначеним фермерським господарством, та не здійснив їх виїмку.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свої вимоги з підстав зазначених у скарзі в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 заперечили проти задоволення вимог скарги, вказуючи на те, що постанова від 27.12.2017р. про закриття кримінального провадження відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Заслухав пояснення скаржника, прокурора та слідчого, розглянув матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000363 приходжу до наступного висновку.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
В свою чергу, питання оскарження судових рішень прийнятих за результатами розгляду спорів у цивільних справах врегульовано ЦПК України та згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України не входить до компетенції слідчого судді під час розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, а тому посилання скаржника на свою незгоду з судовими рішеннями Врадіївського районного суду Миколаївської області і апеляційного суду Миколаївської області винесеними за результатами розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості за договором позики від 12.06.2013р. та процесуальними діями вчиненими під час такого розгляду не беруться до уваги.
Щодо інших обставин зазначених у скарзі ОСОБА_3 вважаю за необхідне зазначити наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до постанови слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.12.2017р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000363 від 17.09.2015р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрите у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

З комплексного аналізу КПК України вбачається певний алгоритм проведення досудового розслідування, порядок та послідовність вчинення слідчих розшукових дій.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування був допитаний ОСОБА_3 та бухгалтер Фермерського господарства Оазис ОСОБА_7 щодо обставин спільного використання земельної ділянки та укладення договору позики, показання яких різняться між собою, що і відображено у оскаржуваній постанові, однак слідчим не проведено жодних слідчих дій спрямованих на підтвердження чи спростування показань допитаних осіб та на з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, зокрема щодо встановлення кола інших осіб (власників, представників, працівників господарства тощо), якім можуть бути відомі вказані обставини, наявності інших доказів на підтвердження чи спростування вказаних обставин, зокрема щодо укладення зазначених договорів, їх виконання ОСОБА_3 та Фермерським господарством Оазис, відображення виконання вказаних договорів в документах первинного бухгалтерського обліку та податковій звітності, тощо.

Слідчим в оскаржуваній постанові не надано жодної оцінки показанням допитаних осіб та розбіжностям, які в них містяться, не зазначено, які показання осіб беруться до уваги та з яких мотивів.

В матеріалах досудового розслідування наявна інформація щодо певних осіб, які тим чи іншим чином пов`язанні з досудовим розслідуванням, однак слідчим не проведено допит вказаних осіб та не з`ясовано їх відношення до обставин з`ясованих під час досудового розслідування.

Постанова слідчого також містить посилання на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.10.2015р., в якому встановлено, що між сторонами 12.06.2013р. у простій письмовій формі було укладено договір безвідсоткової позики, однак слідчим, враховуючи склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, жодним чином необумовлено факт підтвердження чи спростування вказаним рішення обставин щодо підроблення зазначеного договору позики та касових ордерів.

Оскаржувана постанова також мотивована тим, що під час проведення тимчасового доступу виявлено відсутність у Фермерського господарства Оазис оригіналу договору позики від 12.06.2013р. та видаткових касових ордерів № 561 від 12.06.2013р., № 698 від 29.07.2013р., № 1353 від 12.06.2013р., № 949 від 11.09.2013р., оскільки передавалися при розгляді цивільної справи до суду.

В подальшому слідчий в оскаржуваній постанові, посилаючись на лист Врадіївського районного суду № 04-301769/17 від 20.10.2017р., зазначає про те, що оригінали зазначених документів для дослідження надавались в судовому засіданні представником Фермерського господарства Оазис, після чого були повернуті.

На підставі вищевикладеного слідчий, посилаючись на не можливість встановлення місця знаходження оригіналів документів та приписи Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р., згідно яких для проведення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення факту підробки підписів необхідні лише оригінали документів, вказує на відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Тобто, в даному випадку, враховуючи приписи чинного законодавства щодо вчинення дій представником юридичної особи в інтересах такої особи, оскаржувана постанова містить посилання на дві обставини щодо факту перебування у володінні Фермерського господарства Оазис документів, до яких слідчим суддею надано доступ, які, в свою чергу, суперечать одна одній та є взаємовиключними, при чому слідчим у постанові не надано жодної оцінки щодо вказаних обставин, а також не мотивоване своє рішення щодо прийняття до уваги однієї обставини та відхилення іншої.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не проведено жодних слідчих дій та не вирішувалося питання щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження з метою підтвердження чи спростування вказаних обставин.

В ракурсі вищевикладеного слід також зазначити, що матеріали кримінального провадження не містять жодної інформації стосовно вирішення слідчим, у відповідності до приписів ст. 220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 про долучення до матеріалів кримінального провадження доказів на підтвердження факту отримання представником Фермерського господарства Оазис ОСОБА_8 у Врадіївському районному судді Миколаївської області оригіналів вищевказаних документів.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що слідчим в частині встановлення місця знаходження оригіналів документів, які мають значення для кримінального провадження з огляду на необхідність проведення почеркознавчої експертизи, в порушення засад КПК України щодо всебічності, повноти та об`єктивності проведення досудового розслідування, не проведено жодних слідчих дій чи інших дій передбачених КПК України з метою з`ясування місця знаходження оригіналів документів чи осіб у володінні яких вони перебувають, в тому числі власників, представників, працівників Фермерського господарства Оазис.

Окремо слід зазначити щодо посилання слідчого як на підставу для закриття кримінального провадження відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, з огляду на встановленні під час досудового розслідування обставини та на неможливість встановити місце знаходження оригіналів документів необхідних для проведення почеркознавчої експертизи.

Так, слідчий в оскаржуваній постанові посилається на певні обставини та факти, однак не надає їм жодної оцінки як окремо один від одного так і у їх взаємозв`язку, зокрема щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, а обмежуються лише перерахуванням вказаних обставин та фактів.

Посилання слідчого на те, що вжитими слідчими (розшуковими) діями не встановлено місце знаходження оригіналів документів необхідних для проведення почеркознавчої експертизи слід оцінювати критично, з огляду на те, що доступ до документів це не слідча (розшукова) дія, а захід забезпечення кримінального провадження, виконання чи не виконання якого, в свою чергу, має наслідком проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, зокрема щодо встановлення місця знаходження оригіналів документів, які як вбачається з матеріалів кримінального провадження не були проведенні слідчим.

Таким чином, досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, (безпосередньо матеріали кримінального провадження), приходжу до висновку, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням приписів КПК України, без всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження, а під час досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до приписів ст. 91 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.12.2017р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 17.09.2015р. за ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 27.12.2017р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 17.09.2015р. за ч. 1 ст. 358 КК України, кримінальне провадження направити для проведення досудового розслідування та прийняття обґрунтованого рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1