ЄУН № 336/5143/15-к
пр. № 1-кс/336/21/2018
УХВАЛА
Іменем України
09 січня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , представника скаржника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурорів по кримінальному провадженню,
ВСТАНОВИВ:
31 грудня 2017 року ОСОБА_5 направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скаргу на бездіяльність органів Шевченківського відділення Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та процесуального прокурора у кримінальних провадженнях № 0002321 та № 0004511, в якій також просить зобов`язати слідчі органи Шевченківського відділення ГУНП в Запорізькій області та процесуального прокурора надати йому як потерпілому копії постанов про закриття кримінальних справ № 0002321 та № 0004511.

В судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав, пояснивши, що протягом тривалого періоду часу слідчим по кримінальним провадженням не проводиться будь-яких дій, досудове розслідування фактично не здійснюється, незважаючи на його численні звернення як до суду, так і до вищестоящих органів поліції та прокуратури, а рівно до уповноваженого з прав людини, президента, інших посадових осіб. При черговому зверненні до слідчого ОСОБА_4 з заявою про хід досудового розслідування у кримінальних провадженнях, ОСОБА_5 дізнався, що кримінальні провадження були закриті, однак, на якого звернення до слідчого для отримання копій постанов слідчим ОСОБА_4 було відмовлено з посиланням на те, що ОСОБА_5 є свідком, тому не має права на отримання копії постанов.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримала скаргу, вказуючи на незаконність бездіяльності слідчого та прокурорів у кримінальних провадженнях.

Прокурор у судовому засідання просила скаргу залишити без задоволення, вказуючи, що кримінальне провадження № 0002321 за ст. 185 ч. 3 КК України на цей час не закрите, по ньому проводяться слідчі дії, зокрема, нещодавно прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, надані вказівки слідчому. Кримінальне провадження № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України постановою слідчого від 28.08.2017 року закрите, копія постанови ОСОБА_5 не направлялась, оскільки він має статус свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував, пояснивши, що дійсно кримінальне провадження № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України постановою слідчого від 28.08.2017 року закрите, копію постанови він ОСОБА_5 не направляв, оскільки ОСОБА_5 має статус свідка у кримінальному провадженні. Постанов про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні не виносилось. Пояснити причини ігнорування та умисного систематичного невиконання ухвал слідчих суддів у вказаному кримінальному провадженні слідчий не зміг.

При вирішенні скарги слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вказує ст. 113 ч. 2 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 28 ч. 2 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Питання щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні вже обговорювалось у рішеннях Європейського суду «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, «Вергельський проти України» від 12.03.2009 року, «Тучін та Тучіна проти України» від 26.05.2016 року(Заява № 40458/08) тощо.

Також ЄСПЛ у своїх рішеннях проти України неодноразово наголошував на відсутності в Україні ефективного національного засобу юридичного захисту стосовно надмірної тривалості кримінального провадження, у зв`язку з чим допускаються порушення статті 13 Конвенції.
Кримінальне провадження за ст. 382 ч. 1 КК України зареєстроване 12.12.2014 року та з того часу формально проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Протягом досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_5 багаторазово подавались скарги з приводу незаконних дій, бездіяльності та рішень слідчого та прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, та більша частина скарга була задоволена.

Отже слідчими суддями неодноразово констатовувалось, що дії, рішення та бездіяльність слідчого та прокурорів у кримінальному провадженню не відповідають вимогам Конституції України, КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Слідчим ОСОБА_4 , а також у прокурорами, які здійснювали повноваження прокурора у кримінальному провадженні, кілька разів безпідставно кримінальне провадження закривалось та кожного разу постанови про закриття кримінального провадження скасовувались як такі, що є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Водночас при вивченні матеріалів кримінальної справи № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 28.08.2017 року кримінальне провадження закрите.

При цьому копія постанови не направлена жодній особі, незважаючи на те, що самим слідчим у постанові вказано про необхідність направлення копії постанови прокурору та заявнику.

Листом від 10.11.2017 року слідчим ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_5 у наданні копії постанови про закриття кримінального провадження № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України з посиланням на те, що ОСОБА_5 має статус свідка у кримінальному провадженні.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 21 КПК України вказано, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Натомість як зазначив слідчий по вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не було відмовлено у визнанні його потерпілим шляхом ухвалення відповідної постанови.

Стаття 382 ч. 1 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Кримінальне провадження № 0004511 за ст. 382 ч. 1 КК України стосується невиконання з 2012 року, тобто протягом щонайменше п`яти років, рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені, а ОСОБА_7 зобов`язано вчинити певні дії.

За таких обставин посилання слідчого ОСОБА_4 на те, що процесуальний статус ОСОБА_5 у кримінальному провадженні є свідок свідчать про умисне ігнорування слідчим численних звернень та скарг ОСОБА_5 , а рівно і ухвал слідчих суддів за результатами розгляду скарг ОСОБА_5 на дії, бездіяльність та рішення слідчого та прокурорів у кримінальному провадженні.

В такий спосіб слідчий також грубо порушує право особи на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та захисту своїх прав в судовому порядку.

Відповідно до ст. 284 ч. 6 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Враховуючи, що такий обов`язок, який прямо передбачений КПК України, слідчим не виконаний, тож слідчий суддя вбачає підстави для задоволення скарги в частині визнання протиправною бездіяльності слідчого та зобов`язання направити ОСОБА_5 копію постанови про закриття кримінального провадження.

За вищевикладених обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 письмово до прокурора за отриманням копії постанови не звертався, а матеріали кримінального провадження перебувають саме у Шевченківському ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання прокурора направити ОСОБА_5 копію постанови про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що на час розгляду скарги, за повідомленням прокурора, кримінальне провадження № 0002321 за ст. 185 ч. 3 КК України не закрите, тож в цій частині скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 та прокурорів, які виконують повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, щодо не направлення ОСОБА_5 копії постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004511 від 12.12.2014 року за ст. 382 ч. 1 КК України про закриття кримінального провадження.

Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського відділення Дніпровського відділу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 негайно направити ОСОБА_5 копію постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004511 від 12.12.2014 року за ст. 382 ч. 1 КК України про закриття кримінального провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1