Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/760/16-к
Номер провадження 1-кп/540/32/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000339 від 23.05.2016р. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має матір віком старше 70 років, працюючого контролером ПСО в ТОВ «Ланнівська МТС», не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

23 травня 2016 року близько 19 години ОСОБА_7 , їдучи на велосипеді по вулиці Українській в с. Федорівка Карлівського району Полтавської області помітив ОСОБА_8 , після чого під`їхавши до неї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останньої, які виникли з-за суперечок потерпілої з його матір`ю, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, наніс два удари лобною ділянкою голови в голову і обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого остання отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців побіля обох очей та на носі, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні даного злочину визнав та показав, що в травні 2016 року він повернувся додому з роботи та зателефонувавши до мами дізнався що її побила сусідка ОСОБА_8 . Коли він їхав у той день з м.Карлівка додому в с.Федорівка Карлівського району на велосипеді, повернувши у вуличку до мами, сусіди також сказали що його матір побила ОСОБА_10 , а коли продовжив рух, побачив останню та не стримавшись, устав з велосипеду і ударив її, сказавши що це за те, що побила маму. Кається та жалкує у скоєному, але потерпіла ОСОБА_10 неадекватна жінка, може побити і малого і старого, він заступився за маму, з потерпілою не примирився.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується також сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

витягом з кримінального провадження № 0000339 про внесення 23.05.2016р. відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_11 про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 цього ж дня о 19.00 год., з правовою кваліфікацією ст. 125 ч.2 КК України (а.с. 149,150, 154 т.1)

05 червня 2016 року в ході огляду місця події встановлено, що місцем бійки є ділянка по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 , яка покрита травою, при цьому потерпіла ОСОБА_8 показала, куди саме упала після нанесення удару (а.с. 155-159 т.1).

З висновку експерта № 79 від 24.05.2016р. вбачається, що ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців побіля обох очей та на носі, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які утворилися від дії тупих предметів, не заперечують часу та обставинам їх утворення на які указує підекспертна (а.с. 160,161 т.1).

Свідок ОСОБА_13 повідомила суду, що одного вечора вона ішла з ОСОБА_8 по корів, вела велосипед, коли їх догнав ОСОБА_7 на велосипеді і каже ОСОБА_10 «що тільки зачепиш матір». Шаптала відповіла що вона не чіпала матір, а Прихідько обізлився та скочивши з велосипеда, схопив потерпілу за плечі, нажав і стукнув лобом, штовхнув, потерпіла упала в хащі. Потім, коли вона вже була в дворі , бачила що Прихідько і ОСОБА_10 штовхалися, але вона не виходила. Від обвинуваченого чула запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що він самої бійки не бачив, але чув шум, коли позаду нього йшли обвинувачений та потерпіла, яка є імпульсивною особою, з усіма пересварилася, зокрема з матір`ю ОСОБА_15 вона неодноразово сварилася за межі городу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що влітку був вдома, бійки не бачив, але ОСОБА_8 приходила до нього, як до сільського голови та повідомила про те, що її побив ОСОБА_17 . Потерпіла ОСОБА_8 є нестриманою особою, може сказати що завгодно і на кого завгодно, і на людей похилого віку. Крім того, повідомив, що ОСОБА_17 також є нестриманою особою, обвинувачений єдиний син у матері, яка є людиною похилого віку, інших дітей в ОСОБА_18 немає.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він по місцю проживання в АДРЕСА_1 , Федорівською сільською радою характеризується позитивно одружений, фактично мешкає в домогосподарстві матері ОСОБА_18 , громадського порядку не порушував, скарг від мешканців села на нього не надходило, компрометуючих матеріалів не надходило (а.с. 162-165 т.1), згідно довідки Карлівської ЦРЛ № 246 від 14.03.2016р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 166 т.1), раніше не судимий (а.с. 167 т.1), працює контролером ПСО в ТОВ «Ланнівська МТС» (а.с.168 т.1).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає: активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає такої обставини, що пом`якшує покарання як щире каяття, оскільки обвинувачений, хоча вину і визнав та повідомив що кається, але як пояснив уважає що потерпіла також спровокувала його вчинок, пробачення в неї не просив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відношення до вчиненого злочину та його обставини, приймаючи до уваги досудову доповідь відносно обвинуваченого (а.с.107,108 т.1) та думку потерпілої, яка по мірі покарання покладається на розсуд суду (а.с.18 т.1), оскільки обвинувачений працює і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу призначене в межах санкції ст. 125 ч.2 КК України у мінімальному розмірі.

В той час, обвинувачений надав заяву (а.с.41 т.2) в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має матір віком 72 роки, інших дітей у неї немає.

Так, відповідно до п. є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як убачається з копії паспорту ОСОБА_18 та копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 , обвинувачений має матір ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38-40 т.2) та як установлено в судовому засіданні являється єдиним сином в матері на даний час (а.с. 58 т.2).

Таким чином, вказані обставини свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі п.є ст.1 вищезазначеного Закону.

Підстав не застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», передбачених статтею 9 вказаного Закону та статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на підставі п. є ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1