Провадження № 1-кс/761/8211/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ТОВ «Фірма «ВІСМАР» ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ТОВ «Фірма «ВІСМАР» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0001990 від 27 березня 2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду надійшло клопотання представника ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001990 від 27 березня 2015 року.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.01.2017 р. від 20.01.2017 року, накладено арешт на 18 об`єктів нерухомого майна та на 1 об`єкт незавершеного будівництва в межах кримінального провадження №0001990 від 27.03.2015 р.

У клопотанні вказано, що власником даного майна є ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР», яке не має відношення до кримінального провадження №0001990 від 27 березня 2015 року. Крім того, зазначено, що арешт на дане майно накладений необґрунтовано, у зв`язку з чим представник ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР» просить скасувати арешт вищевказаного майна.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, оскільки відсутність останнього не перешкоджає даному розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що наявні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001990 від 27.03.2015 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 205-1 та ч. 3 ст. 358 КК України та, серед інших об`єктів нерухомого майна, накладено арешт на нежилий будинок (літера Б)- виробничий корпус з вбудованими побутовими приміщеннями, розташований за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 17 (сімнадцять, літера А) площею 9746, 1 кв. м., який, як зазначено в ухвалі від 20.01.2017 року, належить на праві приватної власності ТОВ «Еталон-Консалтінг».

Проте, власником вказаного майна відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.01.2017 року, є ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР».

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України встановлено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В ухвалі слідчого судді від 20.01.2017 року вказано, що метою застосування арешту майна є збереження майна у якості речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Слідчий суддя вважає, що майно на яке накладено арешт, не відповідає вимогам, викладеним у ст.98 КПК України, оскільки воно не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої ст.170 КПК України (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У кримінальному провадженні №0001990 жодній особі не повідомлено про підозру, хоча досудове розслідування даного кримінального провадження триває з 27 березня 2015 року. У зв`язку з цим арешт не може бути застосований з метою можливої відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки власник майна не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Отже, органом досудового розслідування на протязі більш ніж 1 року не було здобуто достатніх та належних доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР».майна під арештом.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання представника ТОВ «Фірма «ВІСМАР»ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0001990,- задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 20.01.2017 р. у справі №761/2118/17, в частині, що стосується майна, належного на праві приватної власності ТОВ «ФІРМА «ВІСМАР» (), а саме відносно нежитлового будинку-будівлі заводу (літера А), що розташовано за адресою: м. Київ, вулиця Голосіївська, буд.17 (сімнадцять), літера А, загальною площею 9746,1 кв.м., у кримінальному провадженні №0001990 від 27.03.2015 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 12.04.2018 року о 09 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1