АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2711/17 Номер провадження 11-кп/786/275/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника ДУ «НВК (№65)» ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженій вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування амністії та звільнення від відбування покарання.

Приймаючи рішення, суддя вказав, що оскільки вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 ,ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, а згідно з пунктом «е» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах, застосування до засудженої ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» виключається.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулась засуджена ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та застосувати до неї амністію.

В обґрунтування вимог вказує, що посилання суду першої інстанції щодо відмови їй в застосуванні амністії є безпідставними, оскільки суперечать вимогам п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

При цьому, вказує на наявність в неї тяжких хронічних хвороб, які підтверджуються довідкою наданою до суду, що є підставою для застосування амністії.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 та захисника в її інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Засуджена ОСОБА_7 заперечує висновки суду першої інстанції щодо неможливості застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись при цьому на можливість застосування до неї п. «г» ст. 1 цього Закону, проте, відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, поміж іншого, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (частини друга і третя статті 309 КК України).
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженої, вона відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2016 року, зокрема, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що виключає можливість застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи зазначене вище, ухвала суду першої інстанції є законною, обгрунтованою, а апеляційні вимоги засудженої ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування амністії та звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3