Номер провадження: 11-кп/785/472/17
Номер справи місцевого суду: 494/1779/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.07.2016 року, по кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0000700 від 26.09.2013 року; №0000725 від 06.10.2013 року; №0000745 від 18.10.2013 року, №0000746 від 18.10.2013 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Виноградне Березівського району Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-16.04.2013 року за ч.ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-31.10.2013 року Березівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі,

засуджений за:

ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

ч.3 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі;

ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Березівського районного суду Одеської області від 31.10.2013 року, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 9 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 25.09.2013 року, приблизно 23:30 год., повторно, проник у сарай, розташований у дворі домоволодіння, АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 540 грн.

Крім того, 13.09.2013 , приблизно в 16:30 год., ОСОБА_8 , повторно, проник у будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 1 480 грн.

17.10.2013 року, біля 20:00 год., ОСОБА_8 , повторно, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 523 грн.

17.10.2013 року, приблизно в 23:30 год., ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння і маючи намір заволодіти чужим майном, прибув до домоволодіння АДРЕСА_5 , де проживає потерпіла ОСОБА_12 , шляхом пошкодження запорів вхідних дверей жилого будинку проник у приміщення коридору, де знаходилась ОСОБА_12 , раптово, несподівано для потерпілої, напав на неї.

ОСОБА_8 кулаком руки наніс удар по лівому плечу потерпілої, від якого потерпіла впала на підлогу на правий бік, а піднявшись пішла на кухню, де вже знаходився ОСОБА_8 . В приміщенні кухні ОСОБА_8 схватив ОСОБА_12 за шию і став її душити, потім зняв з голови потерпілої хустку і став нею душити шию потерпілої, чим застосував до останньої насильницькі дії, небезпечні для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Однак, потерпіла вирвалась і тоді ОСОБА_8 взяв зі столу кухонний ніж та приставив ножа до шиї потерпілої, вимагаючи від неї гроші, одяг та вино. Утримаючи потерпілу та продовжуючи тримати ножа біля горла потерпілої ОСОБА_12 . ОСОБА_8 рукою відчинив дверцята підвісної шафи, та відкрито заволодів грошима в сумі 50 грн. Після чого ОСОБА_8 , погрожуючи застосувати насильство до ОСОБА_12 , небезпечне для її життя чи здоров`я, босоніж повів її до балки, утримуючи по дорозі ножа біля її горла, наніс їй руками удари по тулубу і вимагав від неї її майно.

Знаходячись у балці, неподалік від домоволодіння ОСОБА_12 та її сусіда ОСОБА_13 , ОСОБА_8 помітив світло ліхтаря ОСОБА_13 та втік з майном ОСОБА_12 на суму 50 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд або зменшити покарання до 7 років позбавлення волі, посилаючись на те, що кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції неповно, однобічно та не об`єктивно, висновки у вироку суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як суд не взяв до уваги, що він вчинив злочин в неповнолітньому віці, на його утриманні є неповнолітня дитина. Прокурор не надав суду всіх доказів, які б підтвердили вину обвинуваченого,свідки давали непослідовні суперечливі показання.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду в звзку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст. 185 ч. 2 КК України 2 роки позбавлення волі, ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі, ст. 187 ч. 3 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, за даним вироком та вироком Березівського районного суду Одеської області від 31.10.2013 року, остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 10 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який відмовився від своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого та його захисника, які просили прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги та підтримали апеляційну скаргу обвиунваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відмова прокурора від апеляційної скарги має бути прийнята, а апеляційна скарга обвиунваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2.3 ст.185, ч.3 ст. 187 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, а також, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний із проникненням у житло,встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

Так, факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 України,

ОСОБА_8 послідовно визнавав під час досудового розслідування та при судовому розгляді.

Крім того, вина ОСОБА_8 за зазначеними епізодами повністю підтверджена показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в судовому засіданні, а також письмовими та речовими доказами, які були безпосередньо дослідженні судом першої інстанції.

Також ОСОБА_8 в повному обсязі визнавав вину за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні та при судовому розгляді справи в суді першої інстанції. Однак, 13.03.2016 року ОСОБА_8 змінив свої показання, визнав факт нападу на потерпілу ОСОБА_12 , але заперечував застосування фізичного насильства до потерпілої(т.2 а.п.144).

Апеляційний суд вважає, що висновок у вироку суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 є обґрунтованим, так як підтверджений показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідка очевидця ОСОБА_13 , а також свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , а також письмовими та речовими доказами, які були безпосередньо дослідженні судом першої інстанції.

Зазначені докази судом першої інстанції були досліджені безпосередньо в судовому засіданні та обґрунтовано покладені в обґрунтування вироку.

Крім того, як зазначалось, в судовому засіданні 02.12.2014 року обвинувачений ОСОБА_8 за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 вину визнав повністю (т. 2 а.п. 148).

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо неповноти та необ`єктивності судового розгляду є надуманими та голослівними, так як судом всі докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту були дослідженні, при переході до дебатів жодних клопотань від учасників судового розгляду не надходило, в апеляційній скарзі обвинуваченого жодних конкретних обставин щодо неповноти або необ`єктивності судового розгляду не зазначено (т. 2 а.п. 162).

Апеляційний суд вважає, що у вироку суду зазначеним доказам дана правильна оцінка, як належним, допустимим, достовірним та достатнім, так як показання потерпілих та свідків повністю узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються іншими зазначеними доказами та встановленими судом обставинами кримінальних правопорушень, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що призначене покарання є занадто суровим, призначено без врахування його неповнолітнього віку та сімейного стану не можуть бути прийняті до уваги, так як з мотивувальної частини вироку суду вбачається, що при призначенні покарання, відповідно до вимог ст. 65-67, 98 КК України, враховані обставини, зокрема зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, покарання призначене обвиуначеному ОСОБА_8 з урахуванням вимог кримінального процесуального закону щодо неповнолітніх, а також вимог ч.ч.1,4 ст. 70 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідив докази, надані сторонами кримінального провадження, в повному обсязі, надав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з наданням належної правової кваліфікації його діям.

При таких обставинах, згідно вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, підстав, передбачених ст.ст.407, 410-414 КПК України, для скасування вироку суду та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд або для зміни вироку суду в частині призначення покарання, не вбачається.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

При таких обставинах, апеляційний суд Одеської області прийшов до висновку про те, що заява прокурора про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження по апеляційній скарзі підлягають закриттю.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404,405,407,408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Заяву прокурора про відмову від апеляційної скарги задовольнити, закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.07.2016 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.07.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.3 ст. 187, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, у зв`язку з обмеженнями, встановленими до неповнолітніх ст.98 КК України, залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 15.07.2016 року по 13.04.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 20.04.2017 року о 09:30 год. Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2