Справа № 539/194/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретері ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним в кримінальному провадженні №0000608 від 30.03.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В кінці жовтня 2015 року, точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись в с. Октябрське Донецької області, знайшов бойову гранату Ф-1 із запалом до неї.

Після цього, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив вказану бойову гранату Ф-1 із запалом до неї, котрий викрутив, та поклав їх до своєї сумки з речами, де залишив їх зберігатися, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому свою сумку з речами, в яких попередньо сховав гранату Ф-1 та запал до неї ОСОБА_4 передав співмешканці ОСОБА_6 , не повідомляючи останній про наявність боєприпасів у вказаних речах, а ОСОБА_6 у свою чергу перевезла дану сумку з речами до помешкання, що в АДРЕСА_1 , де залишила зберігатися.

30.03.2016 року в ході проведення огляду у господарстві за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено гранату Ф-1 котра згідно висновку вибухотехнічної експертизи №1 від 18.04.2016 року, являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини (корпус гранати Ф-1), споряджений вибуховою речовино тротилом.

Дії ОСОБА_4 щодо придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України.

25.01.2016 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні. Також при затвердженні угоди про визнання винуватості узгоджено покарання та отримано згоду ОСОБА_4 на призначення йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час визначення покарання було враховано активну співпрацю ОСОБА_4 у розкритті злочину та щире каяття останнього.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст. 263 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання. Укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони погодили вид і розмір покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472, 473-476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 січня 2017 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі гранат Ф-1 та спрацьований запал до неї, що зберігаються у камері зберігання речових доказів при ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1