АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/455/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/146/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Тернопільської області 31 травня 2017 р. апеляційну скаргу прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської обл. на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської обл. від 04 квітня 2017 р. про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2017 року подання Державної установи Копичинецька виправна колонія № 112 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задоволено.

ОСОБА_6 звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 2 (два) роки 12 (дванадцять) днів.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції послався на вимоги ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та Постанову Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким, згідно яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення згідно закону є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 , на думку суду, відповідав зазначеним вимогам, а саме: за час утримання у слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав; за період відбування покарання у Копичинецькій ВК характеризується позитивно, порушень установленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має; дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи; працевлаштований днювальним відділення; приймає участь в роботах по благоустрою території та приміщень місця позбавлення волі; до праці відноситься сумлінно; за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався адміністрацією колонії; має одне заохочення, - місцевий суд прийняв рішення про задоволення подання Державної установи Копичинецька виправна колонія № 112 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати ухвалу місцевого суду щодо задоволення подання Державної установи Копичинецька виправна колонія № 112 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 і відмовити зазначеній установі у задоволенні клопотання в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалу суду вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що відповідно до діючого законодавства умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засудженим ці вимоги закону, на думку прокурора, не дотримані, а місцевий суд не звернув на це увагу і припустився помилки. Так, за період відбування покарання, а саме: 24 вересня 2014 р. ОСОБА_6 допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання. З характеристики від 24 вересня 2014 р. начальника відділення ВСПС №6 засуджений на виробництві не працевлаштований, участі у роботах по благоустрою відділення не приймає, не став на шлях виправлення.

Поза увагою місцевого суду, на думку прокурора, залишилося і те, що засуджений не надав суду конкретних переконливих доказів, що подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просить скасувати рішення суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в умовно-достроковому звільненні захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_6 , які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Як вбачається з п.2 ч.1 ст.537 КПК України щодо питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України щодо порядку вирішення судом питань, повязаних із виконанням вироку, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органом або установи виконання покарань, а також інших осіб, установи або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно- дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування покарання засудженим:

3)не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

:Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року №2 умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим ОСОБА_6 трьох чвертей строку покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 31 травня 2013 р., яким він засуджений за ч.1 ст.115 КК України на 8 років 6 міс позбавлення волі, що дало йому право при певних умовах бути умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.

І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обовязком суду, - оцінюючи поведінку засудженого та відношення його до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, місцевий суд з огляду на діюче законодавство не вправі був допустити випадку необгрунтованої відмови в умовно-достроковому звільненні з мотивів наявності раніше допущеного порушення та з інших підстав, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, а тому прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні зазначеної скарги.

Так, як вбачається з характеристики, затвердженої начальником Державної установи Копичинецька виправна колонія №112 13 березня 2017 р. щодо ОСОБА_6 , останній за період утримання у слідчому ізоляторі зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. За період відбування покарання у Копичинецькій виправній колонії допустив одне порушення, проте до дисциплінарної відповідальності не притягувався. На даний час характеризується позитивно, порушень установленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що один раз був заохочений.

Відповідно постійно діюча комісія Копичинської виправної колонії УДПтСУ Тернопільської обл. (№112) зробила висновок, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає за доцільне застосувати до засудженого ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Той факт, що 24 вересня 2014 р. ОСОБА_6 допустив порушення встановленого порядку, відповідно до індивідуальної програми станом на 20 вересня 2016 р. під час проведення оцінки ступеня виправлення не працював, участі по благоустрою відділення не приймав, як зазначено у скарзі прокурора на підтвердження своєї вимоги про скасування рішення місцевого суду, - не свідчить, на думку колегії суддів, про незаконність ухвали суду, оскільки допущене засудженим порушення встановленого порядку не потягнуло за собою притягнення його до дисциплінарної відповідальності; на запитання прокурора в судовому засіданні суду першої інстанції, чому засуджений не працює, останній дав відповідь про відсутність можливості працевлаштування в колонії на даний момент; згідно опитувального аркуша, що міститься у матеріалах справи, заступник начальника колонії з працевикористання та виробництва зазначив, що ОСОБА_6 заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, незначне порушення засудженим режиму відбування покарання в місцях позбавлення волі та відсутність можливості працевлаштування при тому, що надалі протягом значного часу засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не може слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.

Відповідно, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 є обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки відповідають фактичним обставинам провадження як такі, що підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Суттєвих порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які тягнуть за собою скасування рішення, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 393, 404, 405, 407, 537, 539 КПК, ст.81 КК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської обл. залишити без задоволення, а ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської обл. від 04 квітня 2017 р. про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2