Провадження №1-кс/389/148/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні її клопотання щодо призначення та проведення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002445 від 23.11.2016 року, просила скасувати постанову слідчого від 05.05.2017 року та зобов`язати старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 призначити та провести судово-психологічну експертизу.
При цьому, заявник вказала, щоо 19 годині 30 хвилин 22.11.2016 року на автодорозі «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», а саме біля с.Суботці Знам`янського району Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_4 , керуючи рейсовим автобусом «Еталон», державний номерний знак НОМЕР_1 , сполученням Світловодськ-Кропивницький, під час руху у момент об`їзду велосипедиста, який рухався попереду, втратив керування автобусом та допустив його перекидання на лівий бік, внаслідок чого вона, як пасажирка автобусу, отримала чисельні тілесні ушкодження та пошкодила своє особисте майно. У подальшому вона була госпіталізована до обласної лікарні, де протягом тривалого часу перебувала на стаціонарному лікуванні, перенісши при цьому моральні та фізичні страждання, які виразились у сильних душевних переживаннях, потрясіннях, страхах, а також фізичному болю, який вона перенесла.

За вказаним фактом 23.11.2016 року розпочато кримінальне провадження №0002445 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого з клопотанням про призначення та проведення судово-психологічної експертизи з метою визначення розміру завданої їй моральної шкоди, оскільки для цього необхідні спеціальні знання експерта.

10 травня 2017 року заявник отримала поштою копію постанови старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання, з якою вона категорично не погоджується.
Заявник та прокурор у судове засідання не з`явились. Заявник надала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, свої заявлені вимоги підтримала повністю.

Згідно з ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом з цим, з огляду на засаду диспозитивності в кримінальному провадженні, згідно з якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачені КПК, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та його представника.

Дослідивши матеріали даної скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002445 від 23.11.2016 року, суд встановив наступне.
За фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася о 19 годині 30 хвилин 22.11.2016 року на автодорозі «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», а саме біля с.Суботці Знам`янського району Кіровоградської області, в якій постраждала ОСОБА_2 , 23.11.2016 року розпочато кримінальне провадження №0002445 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке наразі перебуває у провадженні старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3
03.05.2017 року зі Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області до канцелярії Знам`янськогго ВП ГУНП надйшло клопотання ОСОБА_2 від 24.04.2017 року, яке адресовано прокурору Кіровоградської області, щодо призначення та проведення судово-психологічної експертизи з метою встановлення матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру завданої потерпілій внаслідок ДТП. Аналогічне за змістом та датою клопотання надійшло до Знам`янського ВП ГУНП 04.05.2017 зі СУ ГУНП в Кіровоградській області, яке було даресовано начальнику ГУНП в Кіровоградській області.

05 травня 2017 року постановою старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні її клопотання про призначення та проведення судово-психологічної експертизи з метою встановлення матеріальних збитків та шкоди немайнового характеру, завданої внаслідок ДТП. Відмова мотивована тим, що ст.91 КПК України визначений вичерпний перелік обставин, які підлягають доказуванню під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню. Визначення шкоди немайного характеру не входить до предмету доказування, оскільки втрати немайнового характеру не являються складовою частиною кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування.
Суд погоджується із думкою слідчого із зазначеного питання, враховуючи наступні підстави.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, на підставі ч.1 ст. 243 КПК України, залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого, право на звернення з яким встановлено також положенням п. 4 ч.1 ст. 56 КПК України.

Водночас, для доведення винуватості особи у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визначення нематеріальних збитків не несе у собі складових ознак доказу, тим самим не підлягає доказуванню у кримінальному провадженні з покладанням такого обов`язку на органи досудового розслідування.
Необхідно брати до уваги і те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження.
Призначення такого роду експертизи, про який просила заявник за наведених вище обставин не є обов`язком органу досудового розслідування. В свою чергу, потерпіла має право самостійно залучити відповідних експертів або спеціалістів на договірних умовах.
Суд звертає увагу заявника на те, що право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення відповідно до діючого Кримінального процесуального кодексу має потерпілий та цивільний позивач.
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.
Право на відшкодування моральної шкоди з`являється з моменту подання позовної заяви до органу досудового розслідування або суду до початку судового розгляду. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відповідно до ст. 128 КПК України може бути пред`явлений до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Доказування факту спричинення моральної шкоди, глибини страждань, обґрунтованість вартості такої шкоди покладається на цивільного позивача.
Роз`яснення щодо порядку відшкодування моральної шкоди надані у Постанові Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення та проведення судово-психологічної експертизи з метою встановлення шкоди немайнового характеру, завданої внаслідок ДТП у кримінальному провадженні від 05.05.2017 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні даної скарги.
Керуючись ст. 26, 91, 220, 242, 284, 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1