Справа № 526/2598/16-к
Провадження № 1-кп/526/40/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

представника потерпілого ПАТ «Гадячгаз» - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000997 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року, ОСОБА_4 , у будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , виявив відвід від прихованого газопроводу низького тиску системи газопостачання ПАТ «Гадячгаз», який проведений невстановленою особою за допомогою гумового шлангу. Після цього ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, а саме природного газу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, під`єднав вказаний відвід до газової плити, що знаходилася у будинку та в подальшому періодично, безоплатно здійснював несанкціонований відбір природного газу для власних потреб до 11.11.2016.

Своїми діями, що виразились у несанкціонованому відборі природного газу в кількості 1754,36 м. куб., ОСОБА_4 , згідно протоколу комісії ПАТ «Гадячгаз» з розгляду актів про порушення та проведення експертизи ЗВТ від 15.11.2016 № 5 та згідно пункту 1 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого НКРЕКП 30.09.2015 № 2494, спричинив ПАТ «Гадячгаз» матеріальні збитки на загальну суму 13607 гривень 64 коп.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

13 грудня 2016 року, між представником потерпілого юридичної особи ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення, виданого головою правління ПАТ «Гадячгаз» та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Окрім того, сторони узгодили, що строк відшкодування підозрюваним матеріальних збитків ПАТ «Гадячгаз» у сумі 13607 грн 64 коп. становить 3 місяці з дня укладення даної угоди.

Підставами для обрання такої міри покарання, як зазначено в угоді, є визнання вини підозрюваним, сприяння у розкритті злочину, а також те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого юридичної особи ПАТ «Гадячгаз» ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену з підозрюваним та просив її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між представником потерпілого та підозрюваним, підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та представника потерпілого, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого юридичної особи ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 грудня 2016 року, між представником потерпілого ПАТ «Гадячгаз» ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 ( п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити підозрюваному, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1