Справа № 308/4851/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000064 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого, уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 23.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000064 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , 13.01.1986 маючи на меті здійснення торгівлі людьми та незаконної угоди щодо передачі людини, в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, на протязі з березня 2017 року підшуковував та вербував молодих дівчат громадянок України, як за допомогою ресурсів всесвітньої пошукової системи загального доступу „Internet так і серед своїх знайомих.

Так, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , познайомившись у березні 2017 року з громадянками України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , впевнившись у тому, що останні внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувають в уразливому стані, використовуючи це у своїх незаконних цілях, на початку запросив їх на роботу покоївками в нічному клубі Словацької Республіки, а в подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вербував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виїхати на роботу в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, для надання сексуальних послуг за гроші, маючи на меті їх подальшу сексуальну експлуатацію в борделях м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, тобто продати останніх замовнику дівчат та власнику нічного клубу ОСОБА_12 , для використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Після отримання згоди ОСОБА_13 та ОСОБА_11 на виїзд за кордон, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 виготовили їм за свої власні кошти документи для виїзду за кордон, а саме закордонні паспорти та візи, які дівчата у подальшому мали відпрацювати в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, і таким чином втягнули їх в боргову кабалу.

Після виготовлення всіх необхідних документів, 22 травня 2017 року ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , організували виїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_11 в Словаччину, для подальшої сексуальної експлуатації, а саме ОСОБА_8 намагався переправити останніх в Словацьку Республіку, через пункт пропуску „Малі Селминці ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою перетину державного кордону України, де того ж дня о 13 годині 10 хвилин їх затримано на зоні митного контролю під час проходження митного огляду.

Таким чином, ОСОБА_5 органом досудового слідства обгрунтовано підозрюється у вербуванні та переміщенні людини, вчинені з метою експлуатації, із використанням уразливого стану особи, вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, від якої потерпілий був у матеріальній залежності, тобто у кримінальному правопорушенні , передбаченому ч.2 ст. 149 КК України.

22.05.2017 р. ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

23 травня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, даними протоколів допитів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, даними протоколу про результати аудіо,- відео контролю особи від 29.03.2017, даними протоколу ОТЗ про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.05.2017, даними протоколу ОТЗ про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.05.2017р., даними протоколу огляду місця події від 22.05.2017р. та іншими зібраними доказами. Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати що він може переховуватися від органів досудового розслідування ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих інших осіб, що причетні до торгівлі людьми; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Зокрема прокурор звернув увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, що підтверджується зокрема, даними протоколу про результати аудіо,- відео контролю особи, даними протоколу ОТЗ про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. Підозрюваний може з метою уникнення покарання переховуватися від органів досудового розслідування ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих інших осіб, що причетні до торгівлі людьми; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризикам визначеним п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки останній не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказав про відсутність доказів, які свідчать про наявність ризиків на які вказує слідчий та прокурор. Крім того, просив врахувати стан здоров`я підозрюваного, який був звільнений з військової служби за станом здоров`я, сімейний стан підозрюваного,який одружений та має на утриманні малолітню дитину, та обрати підозрюваному інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання , що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбчених ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до переконання , що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані ризики, на думку слідчого судді, доводяться вагомістю доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Дані про особу ОСОБА_5 : одружений, не працює, має місце проживання та реєстрації, має на утриманні одну малолітню дитину , не судимий, слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 2333 від 24.09.2014 року ОСОБА_5 встановлено діагноз остеохондроз шийного відділу хребта з правобічним геміспазмом обличчя, пароксизмальний перебіг.

Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 був затриманий 22.05.2017 року о 13 год. 10 хв., а тому строк тримання пид вартою слід обчислювати із вказаної дати.

Відповідно вимог ст.ст.177, 178, 183, 199 КПК України слідчий суддя враховує передбачені законом обставини та дійшов до висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховуються заявлені обвинуваченою стороною ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.

Оцінюючи в сукупності всі вищевикладені обставини, наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Разом з тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, враховує при цьому обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 182 ч. 4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 цієї статті визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує тристо розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги вимоги п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом становить - 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 000,00 грн., і такий на думку слідчого судді, буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави за ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000064 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина , не працюючого, раніше не судимого, уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 22 липня 2017 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом, в розмірі 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 000,00 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 25.05.2017 року о 16 год. 10 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1