УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/288/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 213 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
21 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
підсудного: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Народицького районного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року, якою закрито кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,
в с т а н о в и л а:
Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року закрито кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України за відсутністю в його діянні складу злочину у зв`язку з декриміналізацією злочинного діяння.
Вилучений металобрухт вагою 10 780 кг, який знаходиться на зберіганні у ТОВ «Вторсировина», повернуто ОСОБА_6 .
Грошові кошти в сумі 42 грн., що були передані на зберігання в бухгалтерію Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області звернуто в дохід держави.
Як зазначено у судовому рішенні досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в порушення вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05 травня 1999 року з метою організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, являючись фізичною особою підприємцем, без відповідної державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), в період часу з 2008 року по 28 березня 2012 року, за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту чорного й кольорового металу, та здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, купуючи його у населення, за готівковий розрахунок, з метою подальшої реалізації за більшою ціною, з метою особистого збагачення.
Під час розгляду кримінальної справи прокурор заявив суду клопотання про закриття кримінальної справи, оскільки набула чинності нова редакція частини 1 статті 213 КК України, відповідно до якої підсудний вже не являється суб`єктом злочину, передбаченого зазначеною статтею КК України.
На момент порушення відносно ОСОБА_6 кримінальної справи, частина 1 статті 213 КК України передбачала відповідальність за здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Частиною 1 статті 213 КК України в редакції, що діє з 05 квітня 2015 року, передбачена відповідальність за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Згідно частини 2 статті 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Пунктом 2 частини 1 статті 6 КПК України 1960 року визначено, що кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що чинна редакція частини 1 статті 213 КК України не передбачає відповідальності за здійснення операцій з металобрухтом без ліцензії, суд вважав, що клопотання прокурора про закриття кримінальної справи у зв`язку із декриміналізацією злочинного діяння підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати постанову суду щодо нього та постановити виправдувальний вирок за відсутністю події злочину на підставі п. 1 ст. 6 КПК України 1960 року.
Посилається на те, що суд ввів його в оману скориставшись його необізнаністю та змусив написати заяву про згоду на закриття кримінальної справи.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_6 не погоджується з висновком суду про необхідність закриття справи у зв`язку з декриміналізацією та вважає, що суд повинен був постановити виправдувальний вирок за відсутністю події злочину.
Зазначає, що з моменту порушення кримінальної справи до доведення її до декриміналізації, він протягом чотирьох років і дев`яти місяців був підданий незаконному кримінальному переслідуванню.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 365 КПК України, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_6 , які досудовим слідством кваліфіковані за частиною 1 статті 213 КК України, були декриміналізовані з внесенням змін до цієї норми Законом України № 4025-VI від 15.11.2011 р., в редакції Закону №191-VIII від 12.02.2015 року.
Своє рішення про закриття кримінальної справи суд обґрунтував положеннями частини 1 статті 5 КК України про зворотну дію у часі Закону про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а також вимогами п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року, якою визначено, що в разі відсутності в діянні складу злочину кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю.
Про те, суд залишив поза увагою інші положення ст. 6 КПК України редакції 1960 року, а зокрема частину 2 цієї статті, відповідно до змісту якої, якщо відсутність складу злочину буде виявлено у стадії судового розгляду, суд повинен довести розгляд справи до кінця і постановити виправдувальний вирок.
За таких обставин, коли суд першої інстанції не довів судовий розгляд до кінця та прийняв рішення, яке суперечить вимогам ч.2 ст. 6 КПК України про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_6 за відсутністю в його діянні складу злочину у зв`язку з декриміналізацією, вказана постанова не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про необхідність ухвалення виправдувального вироку за відсутністю в його діях події злочину, то вони не узгоджуються з повноваженнями суду апеляційної інстанції визначеними ч.2 ст. 366 КПК України та не можуть бути задоволенні і з тих підстав, що судом першої інстанції розгляд справи не доведено до кінця згідно до розділу третього кримінально-процесуального Закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення не може бути залишено в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального закону.
Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно розглянути провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Постанову Народицького районного суду Житомирської області від 24 січня 2017 року, якою закрито кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України - скасувати та повернути справу на новий розгляд у суд першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді: