Справа № 369/6097/14-к
Провадження № 1/369/2/17
ПОСТАНОВА
іменем України
03.04.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

за участю захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

за участю підсудних ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, яка має вищу освіту, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Керч АР Крим, який має вищу освіту, працюючого заступником начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України за наступних обставин: обіймаючи посаду заступника начальника Обухівського районного управління юстиції Київської області - начальника відділу державної виконавчої і виконуючи відповідно до своїх службових повноважень організаційно-розпорядчі функції, а також здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, вчинила умисний особливо тяжкий злочин у сфері службової діяльності.

Так, відповідно до наказу начальника Головного управління юстиції у Київській області №165/к від 12.03.08 ОСОБА_14 призначено на посаду заступника начальника Обухівського районного управління юстиції Київської області - начальника відділу державної виконавчої (далі - начальник ВДВС).

Згідно ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» прийнятого 24.03.1998 р., зі змінами та доповненнями, державна виконавча служба (далі - ДВС) входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого 06.04.11 Указом Президента України № 385/2011, ДВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну виконавчу службу України, ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби та його заступник є державними виконавцями.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» прийнятого 21.04.1999 р. зі змінами та доповненнями, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішень, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: - проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; - з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; - накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати

таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; -накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; - накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; -у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових ті інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням; - здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.06.1998 р. № 461-р «Про віднесення посад працівників державної виконавчої служби системи

Міністерства юстиції України до категорій посад державних службовців» до шостої категорії посад державних службовців віднесені посади начальників районних відділів державної виконавчої служби та їх заступників.

Згідно примітки 2 до статті 368 КК України особи, посади яких згідно зі статтею 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до шостої категорії, а також керівники, заступники керівників органів державної влади, їх структурних підрозділів та одиниць є службовими особами, які займають відповідальне становище.

Відповідно до п. 4.3. Положення про відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області, затвердженого 26.03.07 наказом Головного управління юстиції у Київській області, начальник ВДВС здійснює керівництво діяльністю відділу, організовує його роботу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань; розподіляє обов`язки між працівниками відділу; здійснює контроль за своєчасним, правильним, повним виконанням рішень державними виконавцями, проводить перевірку їх роботи; виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; вирішує питання про відвід державних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, ОСОБА_14 працюючи на посаді заступника начальника Обухівського районного управління юстиції Київської області - начальника відділу державної виконавчої служби, постійно обіймала посаду, пов`язану зі виконанням організаційно-розпорядчих функцій та здійсненням функцій представника влади, тобто була службовою особою.

Отже, ОСОБА_14 працюючи на посаді заступника начальника Обухівського районного управління юстиції Київської області - начальника відділу державної виконавчої служби, будучи відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, маючи у своєму підпорядкуванні державних виконавців, у провадженні яких перебувають виконавчі провадження, виходячи із обсягу наданої їй влади та службових повноважень, мала реальну можливість вплинути на прийняття зазначеними державними виконавцями рішень щодо своєчасності та повноти виконавчих дій, щодо вибору заходів, необхідних для своєчасного і у повному обсязі виконання рішення, ініціювання процесу встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, однак будучи службовою особою, ОСОБА_14 вчинила умисний особливо тяжкий злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Установлено, що 01.03.11 заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, на підставі відповідних виконавчих листів, по виконанню рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді човново-стоянкового кооперативу «Риф» (далі - ЧСК «Риф») в м. Українці Обухівського району Київської області, якими вони користуються, у попередній стан, що існував до моменту їх забудови.

11 липня 2011 року з метою з`ясування питань щодо виконання зазначених вище рішень Обухівського районного суду Київської області, представник зазначених вище боржників за довіреністю ОСОБА_22 звернулась до заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 , в провадженні якого перебували вказані вище виконавчі провадження. Під час бесіди між ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , яка відбулася в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти-Українка в Київській області, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на одержання хабара від ОСОБА_22 .

У зв`язку з чим, ОСОБА_13 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив, що в разі надання йому хабара, суму якого він узгодить із заступником начальника Обухівського районного управління юстиції - начальником ВДВС (далі - начальник ВДВС) ОСОБА_14 , він разом із останньою вирішать питання щодо фактичного невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» в м. Українці Обухівського району Київської області, якими вони користуються, у попередній стан, що існував до моменту їх забудови.

Після цього, в період з 11 липня 2011 року по 12 липня 2011 року заступник начальник ВДВС ОСОБА_13 вступив у злочинну змову з начальником ВДВС ОСОБА_14 з метою одержання хабара від ОСОБА_22 за вирішення питання щодо фактичного невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області та разом із ОСОБА_14 визначили суму хабара у розмірі 70 тис. доларів США. При цьому, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 попередньо, з метою не бути викритими в одержані хабара, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, розробили та узгодили план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника.

У ході наступної зустрічі ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , яка відбулась 12 липня 2011 року, в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти-Українка в Київській області, останній, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, повідомив, що в разі надання хабара в сумі 70 тис. доларів США, він разом із ОСОБА_14 , використовуючи надану йому та ОСОБА_14 владу, як державним виконавцям, та службове становище надане йому та ОСОБА_14 , як заступнику начальника та начальнику ВДВС, вирішать питання щодо фактичного невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області, на що ОСОБА_22 , діючи в інтересах своїх довірителів - вище зазначених боржників, відповіла згодою.

У подальшому, під час зустрічі ОСОБА_22 із ОСОБА_13 , яка відбулась 15 липня 2011 року, в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти-Українка в Київській області, останній погодився одержати хабар частинами та реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з ОСОБА_14 план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, з метою не бути викритим в його одержані, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, повідомив, що кошти необхідно передати не йому особисто в руки, а через людину, з якою він познайомить ОСОБА_22 пізніше.

Після цього, 18 липня 2011 року, близько 18 години, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 реалізуючи спільно розроблений та узгоджений план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, зустрілись в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 зі знайомою ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , керуючою відділенням АКБ «ПриватБанк» в м. Обухові, Київської області ОСОБА_23 . В ході зустрічі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , не ставлячи ОСОБА_23 до відома про свої злочинні наміри, попрохали її, як банківського співробітника, прийняти від ОСОБА_22 гроші в сумі 20 тис. доларів США, порахувати їх та перевірити на справжність за допомогою спеціального обладнання, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_22 , яка нібито є подругою ОСОБА_14 , нещодавно відбулась угода та необхідно перевірити гроші на справжність на банківському спеціальному обладнанні та в подальшому передати їх ОСОБА_14 , на що ОСОБА_23 , якій достовірно не було відомо про факт передачі хабара, відповіла згодою.

18 липня 2011 року, о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_22 зустрілась з ОСОБА_13 , після чого вони разом зустрілись з керуючою відділенням АКБ «ПриватБанк» в м. Обухові, Київської області ОСОБА_23 в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 . У ході зустрічі, ОСОБА_13 будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, перебуваючи у в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з ОСОБА_14 план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, повідомив ОСОБА_22 про необхідність передачі хабара не йому особисто в руки, а ОСОБА_23 , на що ОСОБА_22 погодилась та передала для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» в м. Українці Обухівського району Київської області, якими користуються боржники у попередній стан, що існував до моменту їх забудови, а ОСОБА_23 , якій достовірно не було відомо про факт передачі хабара, отримала грошові кошти в сумі 20 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 18.07.11, становило 159 420 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень). Після цього, 19 липня 2011 року, близько 14 години, вказані кошти в сумі 20 тис. доларів США ОСОБА_23 були передані начальниці ВДВС ОСОБА_14 , яка разом з ОСОБА_13 розпорядилися ними на власний розсуд.

У подальшому, під час зустрічі ОСОБА_22 із ОСОБА_13 , яка відбулась 20 липня 2011 року, на вулиці Набережно-Рибацькій в м. Києві, останній будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, збільшив суму хабара з 70 тис. доларів США до 80 тис. доларів США, за фактичне невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області, на що ОСОБА_22 , діючи в інтересах своїх довірителів - вище зазначених боржників, погодилася.

Після цього, 27 липня 2011 року, близько 19 години, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 реалізуючи спільно розроблений та узгоджений план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, зустрілись зі знайомим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , адвокатом ОСОБА_24 в його офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 34. В ході зустрічі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , не ставлячи ОСОБА_24 до відома про свої злочинні наміри, попрохали його, як адвоката, прийняти від ОСОБА_22 гроші в сумі 60 тис. доларів США, додавши, що у разі надання ОСОБА_24 юридичних послуг ОСОБА_22 , він із вказаної суми за свою роботу зможе частину грошей залишити собі, а решту передати ОСОБА_14 та ОСОБА_25 , на що ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, а також бажаючи отримати клієнта для надання юридичних послуг, відповів згодою.

У подальшому, заступник начальника ВДВС ОСОБА_13 будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з останньою план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, з метою не бути викритим в одержані хабара, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, повідомив ОСОБА_22 , що кошти необхідно передати не йому особисто в руки, а через адвоката ОСОБА_24

28 липня 2011 року, о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_22 зустрілась з адвокатом ОСОБА_24 , в його офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 34. У ході зустрічі з адвокатом, ОСОБА_22 , виконуючи вище зазначені вказівки ОСОБА_13 з приводу передачі йому та ОСОБА_14 хабара, передала для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» ь м. Українці Обухівського району Київської області, якими користуються боржники у попередній стан, що існував до моменту їх забудови, а ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, отримав грошові кошти в сумі 60 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 28.07.11, становило 478 260 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень).

Після одержання ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, від ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 60 тис. доларів США для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара, ОСОБА_24 був затриманий співробітниками Служби безпеки України, а під час обшуку в його офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 виявлений та вилучений предмет хабара - 60 тис. доларів США.

Загальна сума хабара, одержаного заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 за попередньою змовою із начальником ВДВС ОСОБА_14 за фактичне невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області становить 80 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 18.07.11 та 28.07.11, становило 632 880 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень) що більше ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_14 , своїми умисними злочинними діями, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі, за виконання в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України за наступних обставин: обіймаючи посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області і виконуючи відповідно до своїх службових повноважень організаційно-розпорядчі функції, а також здійснюючи функції представника влади, тобто будучи службовою особою, вчинив умисний особливо тяжкий злочин у сфері службової діяльності.

Так, відповідно до наказу начальника Головного управління юстиції у Київській області №153/к від 19.03.09 ОСОБА_13 призначено на посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області (далі - заступник начальника ВДВС).

Згідно ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» прийнятого 24.03.1998 р., зі змінами та доповненнями, державна виконавча служба (далі - ДВС) входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну виконавчу службу України, затвердженого 06.04.11 Указом Президента України № 385/2011, ДВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) відповідно до законів.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну виконавчу службу України, ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби та його заступник є державними виконавцями.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» прийнятого 21.04.1999 р. зі змінами та доповненнями, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішень, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;- надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;- розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;- заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: - проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; - з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; - безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; - накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; - накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; - накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; - у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових ті інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням; - здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.06.1998 р. № 461 -р «Про віднесення посад працівників державної виконавчої служби системи Міністерства юстиції України до категорій посад державних службовців» до шостої категорії посад державних службовців віднесені посади начальників районних відділів державної виконавчої служби та їх заступників.

Згідно примітки 2 до статті 368 КК України особи, посади яких згідно зі статтею 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до шостої категорії, а також керівники, заступники керівників органів державної влади, їх структурних підрозділів та одиниць є службовими особами, які займають відповідальне становище.

Відповідно до Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції заступника начальника ВДВС, затвердженої 29.12.09 начальником Обухівського районного управління юстиції Київської області, з положеннями якої ОСОБА_13 ознайомлений під розпис, заступник начальника ВДВС організовує роботу відділу в межах делегованих начальником відділу повноважень, виконує обов`язки в разі його відсутності. Забезпечує виконання покладених на відділ завдань щодо участі в реалізації державної політики з питань діяльності органу державної виконавчої служби. Розробляє поточні та бере участь у підготовці перспективних планів відділу, надає необхідну методичну допомогу співробітникам у виконанні завдань, доручень. Вносить пропозиції, розробляє комплекс заходів які стосуються відповідного напрямку роботи, контролює організацію їх роботи. Організовує та контролює своєчасний розгляд працівниками доручень та звернення від органів державної влади та місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій, громадян з напряму діяльності відділу, а також готує проекти відповідних рішень з питань, що належать до його компетенції. Вживає заходи щодо вдосконалення організації роботи, завдань та функцій відділу. Заступник начальника ВДВС має інші права, що визначені законодавством з питань проходження державної служби та організації роботи органів державної виконавчої служби.

Відповідно до Розділу 4 «Відповідальність» посадової інструкції заступника начальника ВДВС, затвердженої 29.12.09 начальником Обухівського районного управління юстиції Київської області, заступник начальника ВДВС ОСОБА_13 несе персональну відповідальність за невиконання чи за неналежне виконання або несвоєчасне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також за вчинок, який порочить його як державного виконавця або дискредитує державний орган, в якому він працює. У разі вчинення заступником начальника відділу під час виконання службових обов`язків діяння, що має ознаки злочину, він підлягає кримінальній відповідальності у порядку, встановленому законом.

Таким чином, ОСОБА_13 працюючи на посаді заступника начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області, постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та здійсненням функцій представника влади, тобто був службовою особою.

Отже, ОСОБА_13 працюючи на посаді заступника начальника відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції Київської області, будучи відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, маючи у своєму провадженні виконавчі провадження, будучи старшим групи державних виконавців ВДВС по даним виконавчим провадженням, виходячи із обсягу наданої йому влади та службових повноважень, був наділений повноваженнями вирішувати по них питання щодо своєчасності та повноти виконавчих дій, вирішувати питання щодо вибору заходів, необхідних для своєчасного і у повному обсязі виконання рішення, ініціювати процес встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, однак будучи службовою особою, ОСОБА_13 вчинив умисний особливо тяжкий злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Установлено, що 01.03.11 заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, на підставі відповідних виконавчих листів, по виконанню рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді човново-стоянкового кооперативу «Риф» (далі - ЧСК «Риф») в м. Українці Обухівського району Київської області, якими вони користуються, у попередній стан, що існував до моменту їх забудови.

11 липня 2011 року з метою з`ясування питань щодо виконання зазначених вище рішень Обухівського районного суду Київської області, представник зазначених вище боржників за довіреністю ОСОБА_22 звернулась до заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 , в провадженні якого перебували вказані вище виконавчі провадження. Під час бесіди між ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , яка відбулася в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти-Українка в Київській області, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на одержання хабара від ОСОБА_22 .

У зв`язку з чим, ОСОБА_26 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив, що в разі надання йому хабара, суму якого він узгодить із заступником начальника Обухівського районного управління юстиції - начальником ВДВС (далі - начальник ВДВС) ОСОБА_14 , він разом із останньою вирішать питання щодо фактичного невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» в м. Українці Обухівського району Київської області, якими вони користуються, у попередній стан, що існував до моменту їх забудови.

Після цього, в період з 11 липня 2011 року по 12 липня 2011 року заступник начальник ВДВС ОСОБА_13 вступив у злочинну змову з начальником ВДВС ОСОБА_14 з метою одержання хабара від ОСОБА_22 за вирішення питання щодо фактичного невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області та разом із ОСОБА_14 визначили суму хабара у розмірі 70 тис. доларів США. При цьому, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 попередньо, з метою не бути викритими в одержані хабара, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, розробили та узгодили план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника.

У ході наступної зустрічі ОСОБА_22 та ОСОБА_13 , яка відбулась 12 липня 2011 року, в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти-Українка в Київській області, останній, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, повідомив, що в разі надання хабара в сумі 70 тис. доларів США, він разом із ОСОБА_14 , використовуючи надану йому та ОСОБА_14 владу, як державним виконавцям, та службове становище надане йому та ОСОБА_14 , як заступнику начальника та начальнику ВДВС, вирішать питання щодо фактичного невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області, на що ОСОБА_22 , діючи в інтересах своїх довірителів - вище зазначених боржників, відповіла згодою.

У подальшому, під час зустрічі ОСОБА_22 із ОСОБА_13 , яка відбулась 15 липня 2011 року, в ресторані «Барбарис» біля траси Київ-Плюти- Українка в Київській області, останній погодився одержати хабар частинами та реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з ОСОБА_14 план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, з метою не бути викритим в його одержані, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, повідомив, що кошти необхідно передати не йому особисто в руки, а через людину, з якою він познайомить ОСОБА_22 пізніше.

Після цього, 18 липня 2011 року, близько 18 години, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 реалізуючи спільно розроблений та узгоджений план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, зустрілись в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 зі знайомою ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , керуючою відділенням АКБ «ПриватБанк» в м. Обухові, Київської області ОСОБА_23 . В ході зустрічі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , не ставлячи ОСОБА_23 до відома про свої злочинні наміри, попрохали її, як банківського співробітника, прийняти від ОСОБА_22 гроші в сумі 20 тис. доларів США, порахувати їх та перевірити на справжність за допомогою спеціального обладнання, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_22 , яка нібито є подругою ОСОБА_14 , нещодавно відбулась угода та необхідно перевірити гроші на справжність на банківському спеціальному обладнанні та в подальшому передати їх

ОСОБА_14 , на що ОСОБА_23 , якій достовірно не було відомо про факт передачі хабара, відповіла згодою.

18 липня 2011 року, о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_22 зустрілась з ОСОБА_13 , після чого вони разом зустрілись з керуючою відділенням АКБ «ПриватБанк» в м. Обухові, Київської області ОСОБА_23 в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 . У ході зустрічі, ОСОБА_13 будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, перебуваючи у в приміщенні банківської установи за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з ОСОБА_14 план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, повідомив ОСОБА_22 про необхідність передачі хабара не йому особисто в руки, а ОСОБА_23 , на що ОСОБА_22 погодилась та передала для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» в м. Українці Обухівського району Київської області, якими користуються боржники у попередній стан, що існував до моменту їх забудови, а ОСОБА_23 , якій достовірно не було відомо про факт передачі хабара, отримала грошові кошти в сумі 20 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 18.07.11, становило 159 420 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень). Після цього, 19 липня 2011 року, близько 14 години, вказані кошти в сумі 20 тис. доларів США ОСОБА_23 були передані начальниці ВДВС ОСОБА_14 , яка разом з ОСОБА_13 розпорядилися ними на власний розсуд.

У подальшому, під час зустрічі ОСОБА_22 із ОСОБА_13 , яка відбулась 20 липня 2011 року, на вулиці Набережно-Рибацькій в м. Києві, останній будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, збільшив суму хабара з 70 тис. доларів США до 80 тис. доларів США, за фактичне невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області, на що ОСОБА_22 , діючи в інтересах своїх довірителів - вище зазначених боржників, погодилася.

Після цього, 27 липня 2011 року, близько 19 години, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 реалізуючи спільно розроблений та узгоджений план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, зустрілись зі знайомим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , адвокатом ОСОБА_24 в його офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 34. В ході зустрічі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , не ставлячи ОСОБА_24 до відома про свої злочинні наміри, попрохали його, як адвоката, прийняти від ОСОБА_22 гроші в сумі 60 тис. доларів США, додавши, що у разі надання ОСОБА_24 юридичних послуг ОСОБА_22 , він із вказаної суми за свою роботу зможе частину грошей залишити собі, а решту передати ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , на що ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, а також бажаючи отримати клієнта для надання юридичних послуг, відповів згодою.

У подальшому, заступник начальника ВДВС ОСОБА_13 будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, маючи злочинний умисел, спрямований на одержання хабара, діючи умисно, за попередньою змовою з начальником ВДВС ОСОБА_14 , із корисливих мотивів, реалізуючи спільно розроблений та узгоджений з останньою план одержання хабара від ОСОБА_22 через посередника, з метою не бути викритим в одержані хабара, а також бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, повідомив ОСОБА_22 , що кошти необхідно передати не йому особисто в руки, а через адвоката ОСОБА_24

28 липня 2011 року, о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_22 зустрілась з адвокатом ОСОБА_24 , в його офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Щекавицька, 34. У ході зустрічі з адвокатом, ОСОБА_22 , виконуючи вище зазначені вказівки ОСОБА_13 з приводу передачі йому та ОСОБА_14 хабара, передала для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області про зобов`язання боржників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знести самовільно збудовані споруди та привести земельні ділянки, розташовані в межах земельних ділянок, що перебувають в оренді ЧСК «Риф» в м. Українці Обухівського району Київської області, якими користуються боржники у попередній стан, що існував до моменту їх забудови, а ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, отримав грошові кошти в сумі 60 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 28.07.11, становило 478 260 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень).

Після одержання ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, від ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 60 тис. доларів США для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара, ОСОБА_24 був затриманий співробітниками Служби безпеки України, а під час обшуку в його офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 виявлений та вилучений предмет хабара - 60 тис. доларів США.

Загальна сума хабара, одержаного заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 за попередньою змовою із начальником ВДВС ОСОБА_14 за фактичне невиконання вищезазначених рішень Обухівського районного суду Київської області становить 80 тис. доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю, згідно курсу Національного Банку України станом на 18.07.11 та 28.07.11, становило 632 880 гривень (100 доларів США - 791,1 гривень) що більше ніж у п`ятсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_13 , своїми умисними злочинними діями, які виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі, за виконання в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_11 заявив клопотання про направлення справи для проведення додаткового розслідування з мотивів неправильності досудового слідства та проведення його з значними порушеннями, які не можна усунути під час розгляду справи в суді.

Підсудні - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , захисник підсудного ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_27 адвокат ОСОБА_10 , клопотання підтримали, просили направити справу на додаткове розслідування.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечувала.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як визначено у ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при розгляді кримінальної справи у суді підлягають доказуванню, у тому числі подія злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

Згідно з ст. 22 КПК України, слідчий який провадить дізнання зобов`язаний вжити всіх передбачених Законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість лише створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Згідно з ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунена у судовому засіданні.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження, всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України, не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не були встановлені певні особи, недосліджені речові та інші докази для підтвердження чи спростування певних обставин, не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.

Згідно зі ст. 16-1 КПК України здійснення обвинувачення в суді покладається на прокурора. Суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.

З огляду на ці вимоги закону суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Згідно обвинувального висновку загальна сума хабара одержаного заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 за попередньою змовою із начальником ВДВС ОСОБА_14 за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області становить 80 тис. доларів США.

Обвинувальний висновок містить інформацію про передачу частини хабара в сумі 20 тис. доларів США, яку ОСОБА_22 передала ОСОБА_23 , а ОСОБА_23 , якій достовірно не було відомо про факт передачі хабара, передала їх ОСОБА_14 , яка разом з ОСОБА_13 розпорядилися ними на власний розсуд.

В той же час під час досудового слідства не було встановлено будь-яких фактичних даних щодо обставин передачі ОСОБА_28 вказаних коштів ОСОБА_13 (коли, де та яких обставин вони були передані) та яким чином 5 тис. доларів США з вказаної суми опинились в орендованому дружиною ОСОБА_13 ОСОБА_29 індивідуальному сейфі в приміщенні відділення «ВіЕйБі Банку» та яким чином 200 доларів США з вказаної суми опинились в побутовій кімнаті, нежитлового приміщення за адресою : АДРЕСА_6 , яке належить колишньому чоловіку ОСОБА_14 ОСОБА_30 (з яким остання розлучилась в 1995 році), при цьому вказана кімната використовується для зберігання білизни, не зачиняється та вільний доступ до якої має персонал розважального закладу, що функціонує у вказаному приміщенні.

Також в обвинувальному висновку зазначено, що після одержання ОСОБА_24 , якому достовірно не було відомо про факт передачі хабара, від ОСОБА_22 грошових коштів в сумі 60 тис. доларів США для заступника начальника ВДВС ОСОБА_13 та начальника ВДВС ОСОБА_14 в якості обумовленої частини хабара, ОСОБА_24 був затриманий співробітниками Служби безпеки України, а під час обшуку в його офісному приміщенні вилучений предмет хабара 60 тис. доларів США. Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні і сам ОСОБА_24 .

Таким чином 60 тис. доларів США ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_28 не отримували, тому не зрозумілим і суперечливим є висновок слідчого, що загальна сума хабара одержаного заступником начальника ВДВС ОСОБА_13 за попередньою змовою із начальником ВДВС ОСОБА_14 за фактичне невиконання рішень Обухівського районного суду Київської області становить 80 тис. доларів США, що відповідно впливає на правову кваліфікацію дій підсудних.

Згідно відповіді ГУБКОЗ СБ України ОСОБА_13 від 29.07.2013 року (т. 11 а.с. 177) повідомлено, що грошові кошти для здійснення оперативно-розшукових заходів за ОРС №5697 отримувались оперативним підрозділом ГУБКОЗ у ФЕУ СБУ за видатковими касовими ордерами 15.07.2011 року в сумі 25 тис. доларів США, 45 тис. доларів США та 10 тис. доларів США (тобто отримана сума становить 80 тис. доларів США). В той же час згідно відповіді ГУБКОЗ СБ України від 02.02.2015 року адвокату ОСОБА_12 (т.19 а.с. 195) повідомлено, що грошові кошти для здійснення оперативно-розшукових заходів за ОРС №5697 отримувались оперативним підрозділом ГУБКОЗ у ФЕУ СБУ 15.07.2011 року за видатковими касовими ордерами та згідно бухгалтерського обліку у ФЕУ СБ України за ГУБКОЗ СБ України з липня 2011 року рахується заборгованість в сумі 60 000 доларів США, отриманих на проведення оперативно-розшукових заходів у вказаній вище оперативно-розшуковій справі. Тому не зрозумілою є різниця у сумі 20 тис. доларів США по вказаним коштам.

З метою допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 (ключовий свідок, оскільки саме ОСОБА_22 давала хабар та фактично приймала участь у документуванні злочинної діяльності підсудних) судом 11 разів виносились постанови про її привід, які фактично залишились без виконання, оскільки свідка в судове засідання доставлено не було, а виконання численних постанов суду про привід звелось до направлення на адресу суду рапортів, здебільшого зі змістом, що за місцем проживання ОСОБА_22 двері ніхто не відчинив.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу положень Конвенції, правозастосовної практики ЄСПЛ, законодавчих приписів ст. 53 КПК 1960 року, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист. За загальним правилом п. 1 та підп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції вимагається надання підсудному можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і здійснити його допит під час надання показань. Засудження не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити.

У п. 54 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року «Корнєв і Карпенко проти України» зазначено, що докази мають подаватись у відкритому судовому засіданні у присутності підсудного з метою забезпечення змагальності дебатів. Із цього правила існують винятки, але вони не можуть порушувати права захисту.

Порядок допиту свідків у судовому засіданні визначено статтями 303, 308 КПК 1960 року, а ст. 306 цього Кодексу передбачено, що оголосити показання свідків, надані ними під час дізнання чи досудового слідства, суд може з власної ініціативи або за клопотанням учасників судового розгляду у випадку істотних суперечностей між показаннями, наданими у суді та під час досудового слідства, або в разі неявки у судове засідання свідків, явка яких з тієї чи іншої причини є неможливою. При цьому для забезпечення дотримання права на захист необхідно враховувати практику ЄСПЛ, викладену, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Рудніченко проти України», та у рішенні від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України». У п. 1 цього рішення ЄСПЛ підтвердив свою правову позицію, відповідно до якої «усі свідчення, зазвичай, повинні надаватися під час відкритих засідань за присутності обвинуваченого з метою забезпечення змагальності процесу. Існують винятки з цього принципу, але вони не повинні порушувати права захисту. За певних обставин може виявитися необхідним звернення до свідчень, наданих на етапі слідства. Якщо обвинуваченому було надано адекватну та належну можливість оскаржити такі свідчення чи то під час їх надання, чи то на більш пізній стадії, їх включення до доказової бази саме по собі не становитиме порушення пункту 1 та підп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції. Проте засудження обвинуваченого не повинно базуватися виключно або значною мірою на свідченнях, які він не міг оскаржити (пункти 38 40 рішення від 24 квітня 2008 року у справі «Жогло проти України»).

Згідно протоколу огляду грошових коштів від 18.07.2011 року (т. 1 а.с. 43-51) оперуповноваженим ГУБКОЗ ОСОБА_31 , в присутності понятих, було оглянуто грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, згідно протоколу огляду грошових коштів від 25.07.2011 року (т. 1 а.с. 122-146) оперуповноваженим ГУБКОЗ ОСОБА_31 , в присутності понятих, було оглянуто грошові кошти в сумі 60 тисяч доларів США, в той же час ні в вказаних протоколах, ні в матеріалах кримінальної справи відсутня інформація про отримання вказаних коштів ОСОБА_22 , що в сукупності з неможливістю її допиту в судовому засіданні позбавляє суд можливості встановити обставини отримання ОСОБА_22 вказаних коштів.

Також в матеріалах справи наявний супровідний лист СБ України від 30.08.2011 року слідчому Коліснику (т.4 а.с. 43) про направлення на його адресу протоколу про наслідки проведення оперативно-технічного заходу та диску VERBATIM DVD-R №7/Д-К11 нт. Згідно протоколу про наслідки здійснення оперативно-розшукових заходів від 30.08.2011 року (т.4 а.с. 44-53) зафіксовано факт розмови між ОСОБА_22 та ОСОБА_32 , матеріали вказаних оперативно-технічних заходів зберігаються на диску VERBATIM DVD-R №7/Д-К11 нт. В той же час згідно протоколу огляду від 06.09.2011 року (т.4 а.с. 101-128) слідчий оглянув диск VERBATIM DVD-R №7/Д64-К11, направлений з ГУБКОЗ СБ України та визнав його речовим доказом (т.4 а.с. 129), хоча як встановлено з матеріалів справи з ГУБКОЗ СБ України до прокуратури направлявся диск з іншим номером. В матеріалах справи наявний супровідний лист СБ України від 31.08.2011 року слідчому Коліснику (т.4 а.с. 54) про направлення на його адресу протоколу про наслідки проведення оперативну-технічного заходу та диску TDK CD-RW №1139 нт. Згідно протоколу про наслідки здійснення оперативно-розшукових заходів від 30.08.2011 року (т.4 а.с. 55-58) зафіксовано факт розмови між ОСОБА_22 та ОСОБА_32 , матеріали вказаних оперативно-технічних заходів зберігаються на диску TDK №1135, згідно протоколу огляду від 06.09.2011 року (т.4 а.с. 101-128) слідчий оглянув диск TDK CD-RW №1135 нт. направлений з ГУБКОЗ СБ України та визнав його речовим доказом (т.4 а.с. 129), хоча як встановлено з матеріалів справи з ГУБКОЗ СБ України до прокуратури направлявся диск з іншим номером.

Відповідно до протоколу огляду від 02.08.2011 року ( т. 2 а.с. 93-100) зазначено, що в ході огляду купюр була встановлена відповідність серій та номерів купюрам, які 18.07.11 ОСОБА_22 передала в якості хабара для ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , а саме 50 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 5 тисяч доларів США та зазначені їх серії та номери, в той же час при перерахунку купюр записаних в протоколі виявлять 51 купюра.

Таким чином допущені органом досудового слідства істотні порушення кримінально-процесуального закону не можуть бути усунуті при розгляді справи в суді, оскільки для їх усунення необхідно виконання ряду слідчих дій, які не можуть бути виконані судом із урахуванням специфіки судового розгляду, тому справа підлягає поверненню прокурору для організації проведення додаткового розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування необхідно :

-відповідно до вимог кримінального процесуального закону прокурору і слідчому забезпечити всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи, під час якого необхідно усунути недоліки і суперечності викладені в мотивувальній частині постанові суду зазначені вище;

-встановити фактичні обставини скоєння злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

-в залежності від встановленого, сформулювати та пред`явите обвинувачення з належною правовою кваліфікацією дій підсудних;

-вжити передбачених законом заходів щодо встановлення фактичного місця знаходження свідка ОСОБА_22 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16-1, 148, 150, 281 КПК України 1960 року, п.11 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника підсудного ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_11 про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України на додаткове розслідування задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України направити до Генеральної прокуратури України для організації проведення додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1