Єдиний унікальний номер 233/4256/16-к
Номер провадження 11-кп/775/118/2017

Номер провадження: 11-кп/775/118/17 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 233/4256/16-к Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2016р. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шести) років 6 ( шести) місяців та встановлено, що ОСОБА_9 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, має незняті та непогашені у встановленому порядку судимості за скоєння злочинів проти власності, знову скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах.

Наприкінці квітня 2016 р., приблизно о 10:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 знаходився у дворі будинку за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_10 , який запропонував йому спільно вжити спиртні напої за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_3 на що ОСОБА_6 погодився. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_10 заснув, а ОСОБА_6 , в свою чергу, будучи обізнаним, що ОСОБА_10 спить, і ніхто не спостерігає за його діями, вирішив вкрасти майно, що належить ОСОБА_10 , тим самим сформував злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , в той же день, приблизно о 12:00 год., більш точного часу не встановлено, знаходячись в кв. АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-Е1200» вартістю 264,88 грн., який належав ОСОБА_10 і знаходився на журнальному столику в приміщенні зальної кімнати зазначеної квартири, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора МТС, вартістю 12,50 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 277,38 грн.

Зазначений вирок оскаржений обвинуваченим ОСОБА_6 , який в апеляційній скарзі, прохає вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.

- вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що слідство по вказаній справі проведено не в повному обсязі;

- вказує, що свідок ОСОБА_11 не може пригадати дату та час в який вона бачила обвинуваченого ОСОБА_6 з вкраденим телефоном;

- зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12 ;

- вказує, що під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 не зміг пригадати який був день , проте пам`ятає, що був п`яний та спав з відчиненими дверми;

- зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він знаходиться на обліку в психдиспансері.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченного, наданих ним в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Вина ОСОБА_6 у вчинені ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на думку колегії підтверджується доказами, дослідженими в судом першої інстанції.

Як видно з витягу з ЄРДР до нього 16.07.2016р. було внесено повідомлення потерпілого ОСОБА_10 згідно якого приблизно 22 квітня 2016р. близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрав мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200», який належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим зник розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав останньому матеріальний збиток на загальну суму 277 грн. 38 коп. (а.с. 16), що також підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 18) та особистою заявою потерпілого (а.с. 19).

Так, при проведенні огляду місця події, за участю потерпілого від 16.07.2016 р. в кв. АДРЕСА_4 , він вказав місце в своєму будинку, а саме журнальний столик в прилеглій кімнаті, де знаходився його мобільний телефон до зникнення (а.с. 20-26).

Під час проведення слідчого експерименту 25.08.2016 р., проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 , він показав та розповів про обставини зникнення мобільного телефону після вживання спиртних напоїв із ОСОБА_6 та уходу ОСОБА_6 з його квартири (а.с. 48-51).

Наведене вище також підтверджується показаннями, наданими потерпілим в суді першої інстанції.

Як видно з протоколу огляду від 16.07.2016 р., був оглянутий мобільний телефон «Samsung GT-E1200» imеi НОМЕР_1 , який добровільно видала ОСОБА_11 за місцем свого мешкання та повідомила, що придбала його у обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 30-32).

Зазначене вище також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 під час судового засідання в суді першої інстанції.

Згідно протоколу огляду від 28.07.2016 р., був оглянутий мобільний телефон «Samsung GT-E1200» imеi НОМЕР_1 , який в ході огляду за зовнішніми ознаками в присутності двох понятих впізнав потерпілий як той, що був у нього викрадений (а.с. 40-41).

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_10 не зміг пригадати який був день , проте пам`ятає, що був п`яний та спав з відчиненими дверима є непереконливими та спростовуються наведеною вище сукупністю доказів.

Що стосується доводів, про те, що свідок ОСОБА_11 не може пригадати дату та час в який вона бачила обвинуваченого ОСОБА_6 з вкраденим телефоном то, на думку колегії суддів також не є слушними з наведеного вище

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_12 , також не мають під собою підґрунтя оскільки судом першої інстанції у вироку дана оцінка показанням свідка ОСОБА_12 , як таким, що не містять будь-якої важливої інформації, яка має суттєве значення для встановлення істини по справі та не створюють для обвинуваченого алібі.

Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте судом першої інстанції в порушення вказаних вище вимог ОСОБА_6 до призначеного покарання за цим вироком за сукупністю злочинів частково приєднано покарання, визначене за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2016 р. у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та визначено йому остаточно до відбування покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним вирок в цій частині змінити, зарахувавши до покарання призначеного ОСОБА_6 за даним вироком покарання, відбуте частково за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2016р. та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шести) років 6 (шести) місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 р. задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 р. яким, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, зарахувати до покарання призначеного ОСОБА_6 за даним вироком покарання, відбуте частково за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2016р. та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі .

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання те покарання, що відбуте за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2016р. за період з 13.07.2016 р. до 28.02.2017р..

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: