Справа № 277/27/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2017 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , гр. України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого

по ст. 185 ч.3 КК України, -
в с т а н о в и в:

25 грудня 2016 року біля 17 години обвинувачений ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, взявши сани прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господарів, які б могли перешкодити вчиненню злочину, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій обвинувачений зайшов через не замкнену хвіртку на господарське подвір`я, підійшов до підсобного приміщення, відкрив не закриті вхідні двері та проник у приміщення звідки таємно викрав 105 кг зерна кукурудзи вартістю 4 грн. 65 коп. за 1 кг на загальну суму 488 грн. 25 коп. в двух поліпропіленових мішках, чим причинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що в ОСОБА_6 взяв у борг 120 грн., які тривалий час не мав можливості віддати, оскільки проживає в селі, не має місця роботи. ОСОБА_6 почала наполегливо вимагати повернення боргу. Оскільки він перед цим допомагав потерпілій перевозити мішки із зерном кукурудзи, бачив де лежить зерно то вирішив викрасти два мішки зерна, щоб повернути ОСОБА_6 в рахунок отриманих в борг 120 грн. Взявши санки 25 грудня 2016 року біля 17 години він прийшов до домоволодіння потерпілої, зайшов у незамкнуте підсобне приміщення, звідки виніс 2 мішки зерна, положив на санки та завіз до ОСОБА_6 , якій пояснив, що зерно належить йому і він повертає його в рахунок отриманого боргу, на що вона погодилася. Після вчинення крадіжки потерпілою пояснив, що він вчинив крадіжку і що зерно завіз ОСОБА_6 , в якої його забрали та повернули потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинуваченого, який визнав вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями потерпілої ОСОБА_4 стверджується, що 26 грудня 2016 року вранці виявила крадіжку 2-х мішків зерна кукурудзи та пройшла невелику відстань по сліду розсипаної кукурудзи. Оскільки не була одягнута то повернулася до будинку та повідомила чоловіка про вчинення крадіжки, який по сліду розсипаної кукурудзи прийшов до будинку ОСОБА_6 . На даний час причинена матеріальна шкода їй відшкодована повністю і вона будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання пов`язане не з позбавленням волі, на розсуд суду.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений характеризується задовільно.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілої, суд прийшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин у виді громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальних витрат по справі немає.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: 105 кг зерна кукурудзи в 2-х поліпропіленових мішках, які знаходяться на зберіганні під розпискою у ОСОБА_4 повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя /підпис/
Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1