Справа № 524/6181/16-к
Провадження 1-кп/524/60/17
УХВАЛА
15.03.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002927 від 13.08.2015 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України -,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016 р. до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002927 від 13.08.2015 року відносно вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Вищевказаний обвинувальний акт 10.08.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7

10.10.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_8 , у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_7 та згідно розпорядження керівника апарату суду № 36 від 10.10.2016 року.

05.12.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_8 на лікарняному та згідно розпорядження керівника апарату суду № 904 від 05.12.2016 року.

24.01.2017 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 24.03.2017 року.

У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладений на 18.04.2017 року , і головуючий суддя по справі ОСОБА_1 у період з 20.03.2017 року по 31.03.2017 року буде знаходитись у додатковій відпустцці за вислугу років , а у обвинуваченого ОСОБА_6 сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, захисника ОСОБА_4 , яка залишає вирішення питання на розсуд суду , обвинуваченого ОСОБА_5 , який залишає вирішення питання на розсуд суду , обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечує проти продовження йому строків тримання під вартою , приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.

На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню ,а саме перебуваючи на волі здійснювати вплив на потерпілих та свідків , у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.

При вирішенні питання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу , судом враховується також той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності , які відповідно до вимог ст.. 12 КК України є тяжкими та середньої тяжкості, які передбачають покарання у виді позбавлення волі, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Також суд при продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 виходить із того що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають правило поваги до особистої свободи.
Керуючись ст.ст. 331, 369 , 372 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосований відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2,3 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці , з 15.03.2017 року до 13.05.2017 року включно.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1