Номер провадження: 11-сс/785/806/17
Номер справи місцевого суду: 522/5547/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Захисника ОСОБА_11 в інтересахпідозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодими Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, раніше не судимого,
- підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008887 від 22.11.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 17.07.2017 року, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими особами, заволодів шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_12 у розмірі 2500000 грн.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, тому він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя послався також на те, що обставини, наведені в клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами кримінального провадження, яким обґрунтовується підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тому клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_11 зазначив, що ухвала постановлена з суттєвими порушеннями норм кримінального процесуального закону з наступних підстав:
- клопотання слідчого про продовження строку тримання під ватрою його підзахисного подано з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України (не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про застосування тримання під вартою), оскільки строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчувався 19.05.2017 року, а клопотання слідчого подано 17.05.2017 року;
- слідчим у клопотанні, на виконання вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, не здійснено посилання на матеріали, що підтверджують обставини, які дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення та не наведено жодних належних доказів, які б свідчили про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри;
- слідчий суддя не дав правової оцінки тій обставині, що обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а фактично обшук проведено у квартирі АДРЕСА_1 , без додержання вимог ст.ст. 234, 235 КПК України, що призвело до недопустимості доказів, отриманих під час проведення зазначеної слідчої дії;
- до клопотання слідчого додані документи, які свідчать про призначення відповідних експертиз у кримінальному провадженні, але не зрозуміло, яким чином зазначені експертизи стосуються факту, за яким підозрюється його підзахисний;
- слідчим, на порушення вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, не наведено обґрунтованих обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, з огляду на те, що воно розпочате 22.11.2016 року, але до теперішнього часу жодної слідчої дії зі ОСОБА_8 , окрім одного допиту, не проводилось;
- слідчий суддя, необґрунтовано задовольнивши клопотання, порушив вимоги ч. 5 ст. 199 КПК України, відповідно до якої, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою;
- ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки слідчий суддя, обґрунтовуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, послався на докази, які не досліджував під час судового розгляду, а саме: протокол допиту потерпілої; інформацію, отриману в ході тимчасового доступу до оператора телекомунікаційних послуг; протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; інформацію та документи, відеозапис з офісного приміщення ПП «Омега 1»; протокол обшуку приміщення де проживав ОСОБА_8 ;
- посилання слідчого судді в ухвалі на те, що органу досудового розслідування необхідний більший термін для завершення досудового розслідування, є необґрунтованим, адже жодний документ, доданий до клопотання, не стосується проведення процесуальних та слідчий дій, необхідних для встановлення вини або невинуватості ОСОБА_8 ;
- слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є інвалідом 3-ї групи, позитивно характеризується за місцем колишньої роботи в правоохоронних органах;
- відсутність підстав для продовження строку тримання його підзахисного під вартою підтверджується відсутністю будь-яких ризиків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даній стадії досудового розслідування, наведені у клопотання ризики, втратили свою актуальність, до того ж, є необґрунтованими;
Посилаючись на зазначені доводи, захисник ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти.
Заслухавши доповідача,захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_8 ,які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши докази та, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як видно зі змісту оскаржуваної ухвали, вона відповідає приписам зазначених вище норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені докази на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які залишились і не зменшились, положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при її постановленні.

Окрім того, слідчий суддя в ухвалі мотивував неможливість завершення досудового розслідування, необхідністю проведення великої кількості слідчий дій у кримінальному провадженні, в тому числі стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0008887 від 22.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України.

22.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Доводи захисника стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, на даній стадії досудового розслідування, передчасними, оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими особами, заволодів шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_12 у розмірі 2500000 грн. Решта доказів у кримінальному провадженні буде відкрита стороні захисту після завершення досудового розслідування.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно недопустимості певних доказів та недоліків у їх оформленні, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки під час перегляду ухвал слідчого судді на стадії досудового розслідування апеляційний суд не має права перевіряти докази на предмет їх об`єктивності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, а також наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність вини особи у вчиненні злочину, а перевіряє лише наявність обґрунтованої підозри на даній стадії кримінального провадження як однієї з підстав для продовження застосування запобіжного заходу.

Довід захисника про те, що призначені у кримінальному провадженні експертизи не стосуються факту, за яким підозрюється його підзахисний, колегія суддів не сприймає, адже досудове розслідування проводиться не лише стосовно ОСОБА_8 , а й щодо інших осіб.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під ватрою ОСОБА_8 , дійсно, подано з порушенням п`ятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 199 КПК України, але ця обставина не впливає на розгляд слідчим суддею клопотання, а лише є підставою для дисциплінарної відповідальності слідчого, що не є прерогативою суду.
Твердження захисника у апеляційній скарзі, що слідчим, на порушення вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, не наведено обґрунтованих обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, з огляду на те, що воно розпочате 22.11.2016 року, але до теперішнього часу жодної слідчої дії зі ОСОБА_8 , окрім одного допиту, не проводилось, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідні доводи слідчим у клопотанні наведені. До того ж, тактика досудового розслідування визначається слідчим та прокурором, тому слідчий суддя не впливає на її вибір.
При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що необхідні слідчі дії з потерпілою та свідками уже здійснені та підозрюваний не зможе впливати на них, оскільки орган досудового розслідування визначає обсяг слідчих та інших процесуальних дій достатніми у кожному кримінальному провадженню окремо.

Довід захисника стосовно того, що слідчий суддя, необґрунтовано задовольнивши клопотання, порушив вимоги ч. 5 ст. 199 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, адже в ухвалі слідчого судді наведені підстави, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Доводи захисника про те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є інвалідом 3-ї групи, позитивно характеризується за місцем колишньої роботи в правоохоронних органах, колегія суддів не сприймає, оскільки зазначені обставини були враховані при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя в ухвалі послався на докази, які не досліджував під час судового розгляду, а саме: протокол допиту потерпілої; інформацію, отриману в ході тимчасового доступу до оператора телекомунікаційних послуг; протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; інформацію та документи, відеозапис з офісного приміщення ПП «Омега 1»; протокол обшуку приміщення де проживав ОСОБА_8 є обгрунтованими.
Натомість, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами провадження, дослідженими судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 21.11.2016 року; (а.п. 23)
- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; (а.п. 26-30)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2017 року (а.п. 32-34).
Окрім того, у суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_12 , наполягала на продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою, посилаючись на те, що він має можливість негативно впливати на хід досудового розслідування по справі.
Щодо наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Стосовно доводів захисника про недопустимість доказів отриманих під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони були перевірені під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2017 року про арешт майна та встановлено, що ухвалою слідчого судді від 22.03.2017 року, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 .
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити ухвалу без змін;
2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам, та на час постановлення ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказані ризики не зменшились.

Разом з тим, через посилання в ухвалі на докази, які слідчий суддя не досліджував та через дослідження їх під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_14 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській установі виконання покарань (№21) на 60 діб, тобто до 17.07.2017 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3