Справа № 175/1349/17
Провадження № 1-кс/175/377/17
27 квітня 2017 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування скарги зазначено, що 27 січня 2017 року громадянином ОСОБА_5 та невідомою групою осіб було вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Після звернення скаржника ОСОБА_4 до СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з відповідною заявою за фактом вчинення кримінального правопорушення, та внесення відомостей до ЄРДР скаржнику було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою, надавши відповідь ОСОБА_4 , що в даному факті не вбачається склад кримінального правопорушення. Не погодившись з зазначеною відповіддю ОСОБА_4 звернувся зі скаргою та просив суд, зобов`язати посадову особу відповідного слідчого (слідчого відділення) Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання 17 лютого 2017 року заяви громадянина ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_5 та невідомою групою осіб, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, та просив задовольнити, шляхом внесення відомостей за заявою до ЄРДР.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на відсутність підстав до внесення відомостей за заявою ОСОБА_4 , до ЄРДР.
Вислухавши думку прокурора, заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до п.1.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.
Відповідно п. 2.1. Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до п.3.1. Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
У зв`язку з цим, приходжу до висновку про те, що заява ОСОБА_4 , від 15 лютого 2017 року за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення.
Заявником у скарзі наводяться власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, які не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що уповноважені особи при розгляді заяви ОСОБА_4 , діяли у межах повноважень, встановлених КПК України та положенням про порядок ведення ЄРДР, та у спосіб, що передбачений Законом, із використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.
А тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,-
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Відповідно ст.307,309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1