Провадження №1-кп/748/85/17
Єдиний унікальний № 748/113/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 17 вересня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борківка, Менського району Чернігівської області, громадянина України, пенсіонера, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

17 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 07 год.00 хв. керував вантажним автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки «КАМАЗ-45143», реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні з причепом марки «СЗАП-8551», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Чернігівська в смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області зі сторони м. Славутича в напрямку м. Чернігова, біля будинку № 44 по вул. Польова в смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відповідно не зреагував на її зміну при виникненні небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , яка почала перетинати проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автопоїзда, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу для руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка, розвернувшись біля правого краю проїзної частини дороги, продовжила свій рух у зворотному напрямку справа наліво.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми - синців та забійної рани обличчя, зірчастої забійної рани лівої тім`яно-потиличної ділянки, крововиливів у м`які тканини голови, лінійних переломів потиличної, тім`яної, пірамідки лівої скроневої кісток, дифузних та плямистих субарахноідальних крововиливів, забоїв головного мозку; закритої травми грудної клітки - перелом шостого ребра та крововиливи в міжреберні м`язи справа; синців та саден, масивних крововиливів у м`які тканини нижніх кінцівок, розриви зв`язок правого колінного суглобу з масивним крововиливом в його порожнину, від яких потерпіла померла на місці пригоди.

У даній дорожній обстановці обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху України, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши у судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся. Підтвердив, що дійсно в смт. М. Коцюбинське рухався КаМАЗом по правій смузі руху в бік м. Чернігова зі швидкістю 40-45 км на год., потерпіла зліва направо відносно його руху переганяла корову, він взяв вліво, щоб об`їхати перешкоду, однак потерпіла несподівано почала рухатись у зворотньому напрямку, він застосував гальмування, але уникнути зіткнення не вдалось. Одразу викликали швидку та поліцію. Зазначив, що добровільно відшкодовує моральну шкоду потерпілому, на момент розгляду справи ним відшкодовано 60 000 грн., у скоєному розкаявся.

Таким чином суд вважає доведеним, що обвинувачений рухаючись автомобілем КАМАЗ з причепом у порушення вимог п.2.3 б, 12.3, 10,1 Правил дорожнього руху проявив неуважність, при виявленні перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспртоного засобу та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, у результаті чого скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_7 , яка від отриманих травм померла на місці події, дії обвинуваченого знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків заподіянням смерті потерпілій.

Дії обвинуваченого, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.20 Постанови ПВСУ « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» № 14 від 23 грудня 2005 року при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб ( пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відкодування моральної шкоди потерпілому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до наслідків, поведінку після злочину. Тож, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є пенсіонером, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, визнання ним вини, добровільне відшкодування шкоди, а також обставини, за яких обвинувачений вчинив злочин, суд вважає, що покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення спеціального права може бути застосоване, якщо з урахуванням характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого та інших обставин справи суд прийде до висновку про неможливість чи недоцільність збереження за засудженим цього права.

У даному кримінальному провадженні обвинувачений як водій перебував у тверезому стані, не врахував дорожню обстановку, відповідно не зреагував на її зміну, не переконавшись, що це буде безпечним, виїхав на зустрічну смугу руху, де і сталось зіткнення з потерпілою, яка неочікувано змінила напрямок руху. Обвинувачений є пенсіонером, має сталий дохід, відшкодовує потерпілому моральну шкоду, раніше не допускав порушення Правил дорожнього руху, потерпілий хоча і не наполягав на позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами, проте враховуючи тяжкість злочину, вік обвинуваченого, обставини, за яких він скоїв даний злочин, суд вбачає за доцільне покарання обвинуваченому призначити із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Процесуальні витрати по справі у зв`язку із залученням експертів для за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 880 грн. 40 коп., судових автотехнічних експертиз у сумі 2 641 грн. 20 коп., а всього 3 521 грн. 60 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі: вантажний автомобіль марки «КАМАЗ-45143», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «СЗАП-8551», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відео-реєстратор «Сarcam HD CAR DVR» серійний номер 98678 слід повернути власнику ОСОБА_8 ; гумове взуття чорного кольору, передане під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 слід залишити у його розпорядженні; паливно-мастильні матеріали з взуття потерпілої та з лівого переднього колеса автомобіля, речовину бурого кольору з переднього бампера автомобіля слід знищити.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства не обирався, суд з урахуванням особи винного не вважає за необхідне обирати його до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому за цей злочин покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у сумі 3 521 грн. 60 коп.

Речові докази по справі: вантажний автомобіль марки «КАМАЗ-45143», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «СЗАП-8551», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відео-реєстратор «Сarcam HD CAR DVR» серійний номер 98678 повернути власнику ОСОБА_8 ; гумове взуття чорного кольору, передане під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні; паливно-мастильні матеріали з взуття потерпілої та з лівого переднього колеса автомобіля, речовину бурого кольору з переднього бампера автомобіля - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1