Справа № 752/3391/17
Провадження №: 1-кп/752/488/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіпті, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
14.03.2016 приблизно о 08.55 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні рухомого складу електропотягу, що рухався по маршруту «Київ-Миронівка», та на той час знаходився на залізничні станції «Видубичі» за адресою: м. Київ, вул. Баренбойма 31 а, помітив раніше незнайомого чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення його майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вийшов в тамбур вищевказаного електропотягу та покликав із собою ОСОБА_5 під приводом паління, на що останній погодився та вийшов за ним. Перебуваючи в тамбурі, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та, з метою відволікти увагу потерпілого, почав розмову та запитав про наявність у останнього гаманця. Після чого різко наніс приблизно чотирьох ударів в область обличчя ОСОБА_5 , чим завдав фізичного болю, та другою рукою з кишені куртки потерпілого вихопив гаманець, який цінності для потерпілого не представляє, в середині якого знаходились грошові кошти в розмірі 220 грн. 00 коп. та особисті документи, серед яких було пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, окуляри для корекції зору вартістю 200 грн. 00 коп., мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору без номеру вартістю 700 грн. 00 коп. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що електропотяг здійснив зупинку на станції «Видубичі» та двері відчинились, вистрибнув з вагону та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1 120 грн. 00 коп.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, 14.03.2016 приблизно о 08.55 год. він перебував в салоні електропотягу, що рухався по маршруту «Київ-Миронівка», та на той час знаходився на залізничні станції «Видубичі» за адресою: м. Київ, вул. Баренбойма 31 а, та помітив раніше незнайомого чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 , після чого у нього виник умисел, спрямований на заволодіння майном останнього.У зв`язку з чим, він вийшов у тамбур даного електропотяга та покликав із собою ОСОБА_5 під приводом паління, на що останній погодився та вийшов за ним. Перебуваючи в тамбурі, він підійшов до ОСОБА_5 та, з метою відволікти його увагу, почав розмову та запитав про наявність у нього гаманця. Після чого різко наніс чотири удари в область обличчя ОСОБА_5 , а другою рукою витягнув гаманець з кишені його куртки, в середині якого знаходились грошові кошти в розмірі 220 грн. 00 коп., особисті документи, окуляри, мобільний телефон марки «Нокіа». Після чого, скориставшись тим, що електропотяг здійснив зупинку на станції «Видубичі» та двері відчинились, вистрибнув з вагону та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.У вчиненому щиро розкаявся, просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Пояснив, що потерпілому шкода відшкодована.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинувачених, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, потерпілому шкода відшкодована, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати по провадженню відсутні.
Долю речових доказів та процесуальних вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.
Речові докази: пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , яке передано на зберігання ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя