Провадження №11-кп/772/165/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0007367 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
05.12.2013 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 4 ст. 3683 КК України до покарання у виді 130 000 грн. штрафу з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки з конфіскацією майна, за винятком житла; 23.12.2014 ухвалою апеляційного суду Хмельницької області вирок Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 змінено, дії ОСОБА_7 перекваліфіковано на ч. 3 ст. 368-3 КК України та призначено покарання у виді 120000 грн. штрафу з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки; 08.06.2014 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_7 скорочено наполовину не відбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році»; 20.11.2015 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 08.06.2014 скасовано, ОСОБА_7 скорочено наполовину не відбуту частину покарання за ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014 у виді штрафу на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році»; 30.06.2016 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_7 звільнений на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності, призначеного ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014;
-за ч. 1 ст. 389 КК України визнано невинним і виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2014 за № 0007367, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 05.12.2013 був засуджений Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 4 ст. 3683 КК України до покарання у виді 130000 грн. штрафу з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки з конфіскацією майна, за винятком житла.
Кримінально-виконавчою інспекцією УДПтС України у Вінницькій області 02.06.2014 ОСОБА_7 роз`яснено порядок і правила відбування покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності, а також попереджено про наслідки ухилення від відбування даного покарання.
Однак, не зважаючи на призначене вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 покарання, ОСОБА_7 умисно ухилився від його відбування без поважних причин, тобто продовжив обіймати посаду керівника Обслуговуючого кооперативу регіонального центру Екобіотехнологій (юридична адреса: вул. Кавказька, 71 в с. Демидівка Жмеринського району Вінницької області) та з 29.07.2014 став співзасновником та керівником фермерського господарства «Щаслива родина» (юридична адреса: вул. Леніна, 1 в с. Демидівка Жмеринського району Вінницької області).
Вироком Вінницького міського суду від 01.10.2015 року з врахуванням ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24.12.2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.1 ст.389 КК України та з врахуванням вимог ст.71, ч.3 ст.72 КК України призначено покарання у виді одного року обмеження волі, штрафу в розмірі 60000грн з позбавленням права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки.
Однак ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.06.2016 ОСОБА_7 звільнений на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності, призначеного ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014. Вказана ухвала набула законної сили та є чинною.
Про наявність ухвали від 30.06.2016, якою ОСОБА_7 був звільнений від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки, суду на час постановлення як вироку від 01.10.2015, так і ухвали апеляційного суду від 24.12.2015 відомо не було, а тому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 459 КПК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 перегляду за нововиявленими обставинами та скасовано.
Оскаржуваним вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016 ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України визнано невинним і виправдано в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2014 за № 0007367.
ОСОБА_7 виправдано, оскільки відповідно до ухвали від 30.06.2016 останній був звільнений від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності, а тому не міг умисно ухилитись від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016, яким виправдано ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції.

На думку прокурора істотними порушеннями кримінального процесуального закону є те, що секретарем судового засідання жодного разу не повідомлено сторони процесу про здійснення повного фіксування судового розгляду, а також про умови фіксування судового засідання як того вимагає положення ч. 2 ст.107 та ст. 343 КПК України.

Із звукозаписів судового засідання за 05.10.2016 встановлено, що озвучене головуючим рішення при проголошенні вироку 31.03.2016 не відповідає документу наявному у матеріалах судової справи, чим порушено вимоги ст. 367 КПК України.

Невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження на думку прокурора полягає у тому, що ухвала Хмельницького міськрайонного суду від 30.06.2016 року, якою ОСОБА_7 був звільнений від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності строком на 2 роки, не є нововиявленою обставиною в розумінні ч.2 ст.459 КПК України, а проведений судом перегляд постановлених у справі рішень є порушенням принципу юридичної визначеності, закріпленого в практиці ЄСПЛ.
Суд в мотивувальній частині вироку вказує на те, що як вбачається з наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, судове рішення стосовно ОСОБА_7 було скасоване на підставі ухвали ВССУ від 21.10.2014 і набуло законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014, тобто підписка про роз`яснення ОСОБА_7 порядку та умов відбування покарання була отримана 02.06.2014 - до скасування ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014.

При цьому, судом не враховано, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, станом на 06.08.2014 ОСОБА_7 зазначений керівником ФГ "Щаслива Родина", а також керівником Обслуговуючого кооперативу регіонального центру екобіотехнологій "Регіональний центр екобіотехнологій", хоча порядок та умови відбування покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах усіх форм власності та наслідки ухилення від відбування даного виду покарання ОСОБА_7 були роз`яснені 02.06.2014, тобто до формування вищевказаного витягу.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з зазначених в ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
В апеляційній скарзі прокурора відсутнє посилання на такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону за яких, відповідно до ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Як убачається з журналів судових засідань секретарем судового засідання дотримано вимог ч. 2 ст.107 та ст. 343 КПК України. Відсутність на диску звукозапису повідомлення секретаря про здійснення повного фіксування судового провадження жодним чином не вплинули на справедливість судового розгляду справи та законність постановленого рішення, а тому не можуть бути визнані істотними та підставою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Твердження прокурора про порушення суддею вимоги ст. 367 КПК України є надуманими та не відповідають матеріалам справи. Вирок, що міститься у справі аналогічний проголошеному в судовому засіданні.

Не ґрунтуються на законі і інші твердження прокурора в апеляційній скарзі. Так в матеріалах кримінального провадження наявна копія ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 30.06.2016, згідно з якою ОСОБА_7 звільнений на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в юридичних особах всіх форм власності, призначеного ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23.12.2014, що безумовно є нововиявленою обставиною згідно ст.459 КПК України та повністю виключає обов`язок обвинуваченого виконувати рішення суду, від виконання якого він звільнений.
Принцип юридичної визначеності, на існування якого звернута увага прокурором в апеляційній скарзі жодним чином не дозволяє притягувати до кримінальної відповідальності невинувату особу.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2016, щодо виправдування ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4