печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000262 від 06.07.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000262 від 06.07.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на неповноту та однобічність досудового розслідування; невідповідність висновків слідчого, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи; порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування слідчим законодавства про кримінальну відповідальність, вважають, що слідчим не з`ясовані всі обставини правопорушення, з приводу чого просять оскаржувану постанову скасувати.
23.11.2016 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000262 від 06.07.2016 р.
У судове засідання з`явився заявник ОСОБА_3 , який підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, наполягав на задоволенні скарги.
В судове засідання прокурор не зявився, представив письмові заперечення проти скарги, вважав її необґрунтованою, а проведене досудове розслідування по кримінальному провадженню повним та всебічним, та постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні заявника ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Представлені слідчому судді матеріали не містять належних доказів щодо дати отримання заявниками копії оскаржуваної постанови, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження № 0000262 від 06.07.2016 р., слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що третім слідчим відділом управління з розслідувіання злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю, Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000262 від 06.07.2016 р., внесеному за ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/21969/16-к від 17.06.2016 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.
Кримінальне провадження № 0000262 від 06.07.2016 р. здійснювалось за фактом вчинення посадовими особами суддями Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 при наданні висновку № 2-в/2016 у справі № 1-22/2016 від 30.01.2016 року щодо відповідності Конституції України доопрацьованого законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) дій, спрямованих на насильницьку (протиправну) зміну конституційного ладу в Україні.
26.09.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 за результатом проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000262 від 06.07.2016 р. у зв`язку із відсутністю в діях суддів Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 КК України, кримінальна відповідальність передбачена за дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змова про вчинення таких дій.
Так, до дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, можна віднести створення з вказаного метою не передбачених законодавством воєнізованих або збройних формувань чи груп, захоплення й утримання будівель чи споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади (скажімо, будівель, де розташовані Верховна Рада України, Адміністрація Президента України, Kабінет Mіністрів України), організація великомасштабних масових заворушень, а так само фактичне створення незаконних вищих органів державної влади, тощо. В законі не вказується навіть приблизний перелік відповідних дій, проте, виходячи із мети їх вчинення, до них можна віднести лише такі дії, вчинення яких фактично може бути засобом її досягнення.
Змова у ст. 109 передбачає угоду, досягнуту між двома чи більше особами, про вчинення спільних дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, яка містить певні істотні умови, що стосуються способу вказаних дій, сил і засобів тощо. Змова є закінченою з моменту досягнення угоди з зазначених істотних умов. Групу осіб, які досягли вказаної вище угоди, можна розглядати як звичайну групу осіб, які мають попередню змову про вчинення злочину (в даному випадку це вже є злочином, склад якого побудований як усічений), але не. як організовану групу, а тим більше злочинну організацію.
Разом з тим, в діях суддів Конституційного Суду України відсутня об,єктивна сторона складу кримінальногоправопорушення, а саме, їх дії не мали на меті насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, натомість, судді здійснювали свої повноваження стосовно дачі висновку щодо відповідності проекту Закону про внесення змін до Конституції України вимогам статтей 157, 158 Конституції України в межах наданої їм чинним законодавством компетенції.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.
Так, під час досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зазначили, що про насильницькі дії суддів Конституційного Суду України, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу їм невідомо. Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 також зазначив, що йому невідомо і про факти змови суддів Конституційного Суду України щодо вчинення таких дій.
Допитаний в якості сідка ОСОБА_3 вказав на те, що змова суддів Конституційного Суду України відбулась 30.01.2016 року в приміщенні Конституційного Суду України, а умисел полягає у тому, що судді мають вищу юридичну освіту, кваліфікацію, значний стаж роботи в галузі права, відтак, повині були знати, що їх дії суперечать Конституції України та законам України.
Проте, такі твердження ОСОБА_3 не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки, судді Конституційного Суду України зобов`язані давати такий висновок в силу положень ст. 159 Конституції України та п. 5 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 96 Закону України «Про Конституційний Суд України». Крім того, згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про Конституційний Суд України», судді Конституційного Суду України не несуть юридичної відповіальності за результати голосування або висловлювання у Конституційному Судді України та в його колегіях, за винятком відповідальності за образу чи наклеп при розгляді справ, прийнятті рішень та дачі висновків Конституційним Судом України.
Крім того, під час допиту в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що їм відомо, що судді Конституційного Суду України не несуть юридичної відповідальності за результати голосування або висловлювання у Конституційному Суді України, в його колегіях, за винятком відповідальності за образу чи наклеп при розгляді справ, прийняті рішень та дачі висновків Конституційним Судом України, проте вони вважають, що судді як посадові особи повинні нести кримінальну відповідальність за ст. 109 КК України.
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті, що проведені в ході досудового розслідування. Посилання заявників на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможні. До того ж доводи скарги про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування.
Таким чином, оскільки в діях суддів Конституційного Суду України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 при наданні висновку, відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження № 0000262 від 06.07.2016 р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України.
Не вбачаючи підстав для задоволення скарги, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 26.09.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000262 від 06.07.2016р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, - залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1