У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2445/16-к

Номер провадження: 1-кп/511/36/17

23.01.2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Роздільнянської РДА ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області матеріали -клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 по внесеному в ЄРДР за №0001159 від 13.09.2016 року кримінальному провадженні, про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, учня 8 класу ЗОШ №4, проживаючого разом з бабусею ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, що не досяг віку кримінальної відповідальності, що причетний до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.04.2016 року біля 17 год 00 хв. неповнолітній ОСОБА_11 з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та господаря будинку, реалізуючи свій злочинний намір, переліз через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого відкрив вікно та незаконно потрапив в приміщення будинку, звідки таємно викрав принтером вартістю 2500 грн. належний ОСОБА_8 . З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

08.04.2016 року у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_11 повторно з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибув до вище вказаного будинку, де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та господаря будинку, реалізуючи свій злочинний намір, переліз через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого через відкрите вікно незаконно потрапив в приміщення будинку, звідки таємно викрав чавунну плиту від печі під тверде паливо вартістю 500 грн, набір сверл з викруткою вартістю 150 грн, належні ОСОБА_8 після цього проник в приміщення гаражу, де погрузивши все викрадене на велосипед марки «Славутич» вартістю 1000 грн, належний ОСОБА_8 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 1650 грн. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

02.11.2016 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що вказана особа на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не досяг 14 річного віку, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_11 у присутності захисника, представника служби у справах дітей та законного представника пояснив, що дійсно 07.04.2016 року та 08.04.2016 року був у будинку за адресою АДРЕСА_1 . де здійснив крадіжку. Проникав у будинок через вікно , демонтував чугунну плиту з грубки , а згодом її вкрав , здійснив крадіжку свердл , відкруток , спінінги , велосипед та інші речі. Здійснив крадіжку принтера , який згодом віддав ОСОБА_12 . Про крадіжку сказав ОСОБА_12 . ОСОБА_12 теж скоював крадіжку майна , яке знаходилось в будинку. .Зі слів ОСОБА_12 знав , що ОСОБА_12 та ще кілька осіб повинні були здійснити крадіжку майна з вказаного будинку. Крім цього 04.05.2016 року біля будинку за адресою : будинок АДРЕСА_1 було дуже багато хлопців , серед них були ОСОБА_12 . Тихонов та інші близько 16-18 чоловік. Всі били вікна , розтрощили меблі, повибивали двері , пошкодили стіни , фактично остаточно розгромили будинок , стояв сильний гуркіт . Потім незнайомий літній чоловік почав кричати та знімати нас на мобільний телефон , як вияснилося це був ОСОБА_13 . Добре пам.ятаю, що ОСОБА_12 та ОСОБА_14 були в дворі будинку та приймали участь в погромі. Фактично всі приймали участь в погромі будинку.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_11 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її онук проживає разом з нею та перебуває під її наглядом, так як його мати виховання сина не займається. Онук дійсно вчинив вказані дії, неодноразово розмовляла з ним з цього приводу, просить клопотання задовольнити та застосувати до онука захід виховного характеру у вигляді застереження та передати його під її нагляд.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_11 та ОСОБА_15 не заперечували проти застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд бабусі ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання . мотивуючи своє заперечення тим , що фактичео не встановлені всі особи які здійснили крадіжку та погром , хоча всі знають хто вчинив злочин. Задоволення клопотання є передчасним.

Окрім пояснень ОСОБА_11 , його вина також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: - протоколом огляду місця події; - протоколом добровільної видачі, згідно якого ОСОБА_16 добровільно видав велосипед марки «Славутич»; - протоколом огляду велосипеду марки «Славутич»; - протоколом добровільної видачі , згідно якого ОСОБА_11 добровільно видав набір сверл та викрутку, які він викрав з будинку АДРЕСА_1 ; - протоколом огляду набору сверл та викрутки , заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину , постановою про виділення матеріалів відносно ОСОБА_17 , витягом з ЄРДР № 0001159 , протоколом огляду місця події , протоколами добровільної видачі велосипеду марки "Славутич" та інших речових доказів ,роспискою ОСОБА_8 про отримання викрадених речей. , , .

Таким чином, наявні у справі докази повністю підтверджують вчинення малолітнім ОСОБА_11 суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану , вбачається, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а значить, що на момент вчинення крадіжки йому не виповнилося 14 років, з досягненням яких настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , суд враховує його особу, який характеризуються за місцем проживання незадовільно, за місцем навчання характеристика не надавалась суду , а також те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 раніше не притягувався, вперше вчинив тяжкий злочин , на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене діяння. В зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_11 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність неповнолітнього ОСОБА_11 , в вчинені ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

Злочин, вчинений ОСОБА_11 , передбачений ч.3 ст. 185 КК України, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно ст.97 ч.2 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п. 1, 3 ч.2 ст. 105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Суд приходить до висновку, що є всі підстави для не застосування до ОСОБА_11 заходів виховного характеру терміном на один рік. Своє рішення суд мотивує слідуючим.
Суд констатує , що досудове слідство проведено поверхнево , до кримінальної відповідальності не притягнуто інших осіб , які фактично розгромили будинок , як співучасників Вказане підтверджується тим , що відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були притягнуті батьки дітей , які приймали участь в погромі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 ..
В матеріалах кримінального провадження жодного слова про те , що були встановлені всі , суд підкреслює всі учасники вчинення крадіжки та погрому вказаного майна не має, тобто не дано правову оцінку вказаному факту , а з яких причин необхідно встановити.
Суд вважає , що фактично вказані особи діяли з єдиним умислом і метою їх було пошкодження майна , військовослужбовця , який проходить військову службу на Східному фронті. Вказане повинно бути додатково кваліфіковано за ст. 194 КК України.
Повинно бути встановлено всіх винних осіб , мотив вчинення злочину , організаторів . підбурювачів . виконавців , а також розмір заподіяної майнової шкоди і в залежності від суми збитків / шкоди/ повинна бути дана відповідна кваліфікація за частиною вказаної статті. наявність попередньої змови вчинення злочину дає потерпілим пред.явити солідарну відповідальність у відшкодуванні завданої злочином майнової і немайнової шкоди.
В разі задоволення клопотання прокурора і слідчого , суд фактично своїм рішення звільнить всіх інших учасників від кримінальної відповідальності та перекрутить факти вчиненого діяння .
Відповідно до положень статей ст.9 ,10 ,91, 92, 93, 94 КПК України слідчий зобов`язаний повно і всебічно з`ясувати усі обставини справи і зібрати на їх підтвердження відповідні докази у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом проведення відповідних слідчих дій (ст.93 КПК). Фактично оцінка доказам по кримінальному провадженню дана односторонньо та направлена на не належне розслідування кримінального провадження. Вказане не дає змоги суду задовольнити клопотання та ухвалити законне та обґрунтоване рішення без порушення прав потерпілого та його законного представника.
Крім цього суду не надано інформації , чому саме і на підставі яких документів необхідно передати під нагляд неповнолітнього ОСОБА_11 саме бабусі ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні не сильно бажала взяти на виховання онука, все просила залучити батьків .
З характеристики наданої Старостинським сільським головою вбачається , що ОСОБА_5 бабуся не справляється з вихованням онука . а батьки взагалі не займаються вихованням дитини.
Доказів того , що батьки ОСОБА_11 відсутні , або вони не можуть виконувати батьківські функції , або їх позбавили батьківських прав у матеріалах провадження відсутні.
Суд, вважає не можливим застосування до ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_5 , так як дані заходи не дозволять виправитись малолітньому і унеможлять вчинення ним в майбутньому будь-яких протиправних дій.
Вказане підтверджується характеристикою наданою Старостинським сільським головою. Викладене в характеристиці ніхто не заперечив та не оспорив.
В рішенні ЄСПЛ від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": зафіксовано - «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак. Цього в клопотанні не відображено і не має.
Керуючись ст. ст. 22, 97 , п. 1,3 ч. 2 ст. 105 КК України , ст.ст. 284, 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України , суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність відмовити повністю , як заявленого передчасно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Одеської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1