Код суду 233 Справа № 233/2674/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000498 від 04 травня 2017 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Довга Балка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 15 лютого 2002 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; постановою Костянтинівського районного суду Донецької області від 29 листопада 2002 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбування покарання у виді 3-х років позбавлення волі; 2) 09 червня 2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 164, ст. 71 КК України до 1-го року 1-го місяця позбавлення волі; 3) 11 травня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі, звільнився 21 червня 2011 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
04 травня 2017 року, в ранковий час, ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння, яке належить його матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме двох металевих швелерів з території вищевказаного домоволодіння. В цей же день, близько 10.15 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно викрав з території вищезазначеного домоволодіння один металевий швелер розміром 243,5x5x12 см, вагою 25,85 кг, вартістю 248,44 грн., після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення металевих швелерів, ОСОБА_4 , того ж дня, близько 12.15 год., переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно викрав з території вищезазначеного домоволодіння один металевий швелер розміром 244x5x12 см, вагою 26,4 кг, вартістю 248,95 грн., після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 497,39 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за цим вироком не визнав та пояснив, що він фактично проживає з матір`ю по АДРЕСА_1 . Приблизно 15 років тому він приніс додому два швелери, за які мати розплатилася горілкою. Дані швелери стояли під парканом. 04 травня 2017 року ці два швелери він здав на пункт прийому металу за 100 грн., на які придбав спиртного. Паркан робив він особисто, дані швелери не підпирали паркан. Вважає вартість швелерів завищеною.
Свої пояснення обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив при проведенні з його участю слідчого експерименту 19 травня 2017 року.

Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- потерпіла ОСОБА_4 повідомила у судовому засіданні, що обвинувачений є її сином, та який з 05 лютого 2017 року став проти її волі проживати разом із нею. Син постійно ображає її, пиячить і стає агресивним. Викрадені швелери вона купила у 2012 році у сусіда за 100 грн. разом із калиткою. Син тільки переніс швелери. До 2013 року дані швелери лежали у гаражі, потім вони були використані як стовпи для паркану. 04 травня 2017 року вона побачила відсутність двох швелерів, при цьому паркан нахилився. Також вона бачила, як син ніс здавати швелер. Просила призначити сину максимально суворе покарання;

- свідок ОСОБА_7 повідомив у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 є його батьком, а потерпіла ОСОБА_4 є його бабусею. У травні 2017 року йому зателефонувала бабуся і повідомила, що батько зняв швелери. Він приїхав і підпер паркан. Дані швелери купувала бабуся у сусіда, який проживав навпроти їх будинку. Паркан із шиферу робив батько.

Наведені вище пояснення потерпілої, свідка є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 04 травня 2017 року, у ході якого був оглянутий паркан домоволодіння по АДРЕСА_1 , та було встановлено відсутність двох металевих швелерів;

- протоколом огляду місця події від 04 травня 2017 року, у ході якого за адресою: АДРЕСА_2 , були вилучені два металеві швелери, які власнику даного домоволодіння були продані ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 04 травня 2017 року, у ході якого було оглянуто та зважено два металеві швелери;
- протоколом огляду від 16 травня 2017 року, у ході якого потерпілою ОСОБА_4 були оглянуті та впізнані належні їй два металеві швелери;
- витягом зі звіту оцінювача № 085 від 16 травня 2017 року про вартість металевих швелерів.

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, так як він умисно, повторно, таємно викрав чуже майно.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше судимий; до адміністративної відповідальності не притягувався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря фтизіатра не знаходиться; за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд вважає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді арешту, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази по справі: два металеві швелери, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - вважати повернутими за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя