АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1493/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати в кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/10692/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 115 КК України,
за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрованого за адресою. АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на 7 років 6 місяців. Строк покарання ухвалено обчислювати з 12.04.2016 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 12.04.2016 року до оголошення вироку судом 31.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодилися обвинувачений і його захисник адвокат ОСОБА_8 , які, з урахуванням доповнень і уточнень, просять змінити кваліфікацію дій обвинуваченого на ст.128 КК України і звільнити його з-під варти.
Прокурор, який також подавав апеляційну скаргу, відкликав її до початку апеляційного розгляду.
Вислухавши доповідь судді, думки обвинуваченого, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 11.04.2016 року близько 23-00 години, перебуваючи в гостях за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , в ході спільного вживання з останнім алкогольних напоїв та раптово виниклої між ними сварки, обумовленої суперечками в поглядах на проведення військових дій на території України, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, та, бажаючи діяти саме таким чином, взяв зі столу кухонний ніж, яким наніс різане поранення шиї ОСОБА_9 . Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя потерпілого, діючи умисно, бажаючи спричинення смерті потерпілому, наніс вказаним кухонним ножем три удари в життєво-важливий орган ОСОБА_9 , а саме в область верхньої частини грудної клітини зліва. Після спричинення вказаних ножових поранень потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , вважаючи, що він вчинив всі дії, які були необхідні для доведення свого злочинного умислу на умисне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , до кінця, з місця вчинення злочину зник та вжив заходів на позбавлення від предмета зазначеного кухонного ножа. Однак кримінальне правопорушення не було доведено до завершення з причин, що не залежали від його волі, а саме внаслідок своєчасного доставлення потерпілого до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева НАМН України» та надання медичної допомоги, в результаті чого життя потерпілого ОСОБА_9 було збережено. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_9 спричинено два проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини зліва (з локалізацією ран в 2-му та 4-му міжребер`ях по окологрудинній лінії) з ушкодженням сегменту S III лівої легені, крововиливом у плевральну порожнину (гемопневматоракс), одне непроникаюче колото-різане поранення м`яких тканин грудної клітини з локалізацією рани в 5-му міжреберрі по передньо-пахвовій лінії); різана рана передньо-бокової поверхні шиї зліва (без ушкодження судино-нервового пучку). За ступенем тяжкості проникаючі колото-різані поранення грудної клітини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; непроникаюча колото-різана рана та різана рана мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Колегія суддів, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини злочину і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 15 та ч.1 ст. 115 КК України як закінчений змах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Так, потерпілий ОСОБА_9 за свого життя пояснював, що 11.04.2016 року він вживав спиртні напої з ОСОБА_7 , у них виникла варка, під час якої ОСОБА_7 кухонним ножем, утримуючи лівою рукою його за голову, порізав йому шию, після чого наніс біля 2-3 ударів в область грудної клітини зліва, та з ножем вийшов із квартири.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 11.04.2016 року ОСОБА_7 і ОСОБА_9 вживали спиртні напої, під час чого почали сперечатися. Після того, як вона відволіклася, побачила на потерпілому кров, обвинувачений викликав бригаду швидкої медичної допомоги.
Згідно висновком ХОНД № 760 від 12.04.2016 року у ОСОБА_7 були встановлені ознаки остаточних явищ вживання алкоголю.
Протоколами огляду місця події від 12.04.2016 року з фото таблицями зафіксовано обстановку в квартирі АДРЕСА_4 безпосередньо після злочину, вилучені 2 фрагменти лінолеуму, простирадло, ковдра з плямами бурого кольору, 5 кухонних ножів, відрізки липкої стрічки зі слідами WK, недопалки, а з квартири АДРЕСА_5 вилучені чоловіче взуття та чоловічі брюки з плямами бурого кольору.
З висновку експерта №504-А/16 від 30.05.2016 року вбачається, що у ОСОБА_9 мали місце наступні ушкодження: два проникаючі колото-різані поранення поверхні грудної клітки зліва, розташовані на рівні 4 міжреберного простору по окологрудинній лінії зліва і в 2-у міжреберному просторі по окологрудинній лінії зліва, з ушкодженням в проекції цих поранень передньої поверхні 3-го сегменту лівої легені, що ускладнилися лівобічним гемопневмотораксом і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки спереду зліва, розташоване на рівні 5-го міжреберного простору зліва по середньо- ключичній лінії - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Різана рана шиї розташована на передньо-бічній поверхні шиї зліва відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Перераховані ушкодження утворилися від неодноразової (не менш 4х) дії колюче-ріжучого предмету, можливо клинка ножа, індивідуальні особливості якого у вказаних ушкодженнях не відобразилися, могли утворитись при обставинах, вказаних у постанові і медичній документації, в строк, незадовго до госпіталізації, можливо, 11.04.2016 року.
З висновку комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи №340-КЕ/2016 від 8.08.2016 року вбачається, що згідно аналізу наданих матеріалів та медичної документації ОСОБА_9 був госпіталізований бригадою швидкої медичної допомоги 12.04.2016 року о 00-35 год. у важкому стані після ножових поранень грудної клітини та шиї. У постраждалого було діагностовано: проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини зліва ( з локалізацією ран в 2-му та 4-му межребір`ях по окологрудинній лінії ) з ушкодженням сегменту S III лівої легені, крововиливом у плевральну порожнину (гемопневматоракс ), одне проникаюче колото-різане поранення м`яких тканин грудної клітини з локалізацією рани в 5-му межреберрі по передньо-пахвовій лінії; різана рана передньо-бокової поверхні шиї зліва ( без ушкодження судино-нервового пучку ). Всі ці ушкодження утворилися незадовго до госпіталізації ОСОБА_9 в лікувальний заклад, можливо під час подій 11.04.2016 року, які вказані в постанові, колото-різані поранення - від дії гострого плаского предмету з колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути клинок ножу; різана рана - внаслідок дії гострого предмету, який мав ріжучу кромку - лезо. Не виключено, що всі ці ушкодження були заподіяні одним знаряддям травми. За ступенем тяжкості проникаючі колото-різані поранення грудної клітини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; непроникаюча колото-різана рана та різана рана шиї мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Експертна комісія не встановила причинно-наслідкового зв`язку між цими ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_9 . Не виключено, що якби ОСОБА_9 добровільно не відмовився від продовження лікування і надання кваліфікованої медичної допомоги в умовах стаціонарного відділення, та не залишив би його самовільно 15.04.2016 року, загострення існуючих в нього хронічних інфекційних захворювань з розгорненням незворотних ускладнень, які призвели до настання смерті, можна було б уникнути.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 18.04.2016 року під час проведення цієї процесуальної дії обвинувачений показав квартиру, в якій спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , квартиру, в якій він мешкає, та в якій переодягнувся після заподіяння тілесних ушкоджень, та місце, куди він викинув кухонний ніж, яким спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 10.06.2016 року, було зафіксовано за допомогою відеокамери, як обвинувачений показав та пояснив про обставини заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень - нанесення удару в область шиї, після чого потерпілий взяв ніж, а обвинувачений намагався в нього забрати ніж, втративши рівновагу, вони упали на підлогу, та потерпілий сам собі наніс удар ножем.
З висновку експерта № 30/134-Ат/16 від 23.06.2016 року вбачається, що тілесні ушкодження, установлені у ОСОБА_9 , могли утворитися в строк, вказаний ОСОБА_7 , але не могли утворитися при обставинах, вказаних ним в ході слідчого експерименту. Його показання про нанесення потерпілим самому собі удару ножем, не відповідають судово-медичним даним.
Висновками експерта № 277-Ис/16 від 07.05.2016 року, № 278-Ис/16 від 10.05.2016 року, № 35-Ц/16 від 17.05.2016 року, № 536-Ц/16 від 17.05.2016 року встановлено, що на камуфляжних брюках (об`єкти № 2,3 ), на простирадлі ( об`єкти №№ 1,2,4-14 ), на пачці цигарок ( об`єкт № 1 ), на змиві з підлоги ( об`єкт № 1 ) та двох фрагментах лінолеуму ( об`єкти №№ 2,3 ), вилучених при огляді місця події 12.04.2016 року, виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_9 не виключається.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що доводи захисту щодо необережності дій обвинуваченого спростовані судово-медичними даними. Наступні дії обвинуваченого щодо виклику медичної допомоги вказують тільки на його дійове каяття безпосередньо після вчинення злочину й намагання усунути шкоду, що була ним заподіяна, що не впливає на правильність кваліфікації його дій.
Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини події, правильно кваліфікував дії обвинуваченого і призначив покарання, достатнє та необхідне для виправлення обвинуваченого і запобігання новим злочинам.
Поряд з зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне здійснити зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Суд першої інстанції правильно послався на вимоги закону і зарахував попереднє ув`язнення до моменту проголошення вироку.
Разом з тим, Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При цьому, колегія суддів виходить з вимог ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Таким чином, крім того, що вже було зараховано оскаржуваним вироком, попереднє ув`язнення до набрання чинності зазначеним Законом підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Законі від 26 листопада 2015 року.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення 1 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14