Справа №481/1544/15-к 15.08.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув матеріали кримінального провадження № 0000410 за апеляційною скаргою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2017 року, стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кімівка, Березанського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не працюючої, не судимої в силу ст. 89 КК України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Нового Бугу, Миколаївської області, українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не заміжньої, працюючої провідником пасажирських вагонів в ЛВДЧ Одеської залізниці, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
-обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2 ст. 125 КК України;

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В спільній апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просять вирок суду скасувати а кримінальне провадження закрити.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Цим же вироком ОСОБА_6 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять ) гривень 00 коп;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначають, що вирок суду винесений без урахування дійсних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Зауважують, що вказані у вироку пояснення потерпілих та покази свідків суперечать дійсним поясненням потерпілих та свідків, що підтверджується записом судового процесу, зокрема у вироку невірно відображені фактичні пояснення потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вони надавала суду 15.09.2016р.
Вказують, що пояснення свідка ОСОБА_11 спростовують твердження потерпілої ОСОБА_12 про те, що 30.05.2015р. ОСОБА_6 била її руками та потім вже вдвох з ОСОБА_5 і по тулубу, і по голові, в результаті чого ОСОБА_12 втратила свідомість.
Піддають сумніву апелянти й покази свідка ОСОБА_13 , пояснюючи це тим, що вони відрізняються від показів потерпілої ОСОБА_10 та інших, свідка ОСОБА_14 , оскільки його пояснення були спутаними, непослідовними, він не міг чітко відповісти на запитання хто саме з обвинувачених наносив удари та кому з числа потерпілих.
Крім того, апелянти зазначають, що всі свідки, окрім ОСОБА_11 , є родичами потерпілих, а тому вважають їх зацікавленими особами.
Звертають увагу на те, що саме обвинувачена ОСОБА_6 з метою припинення сварки зверталася до брата ОСОБА_15 та викликала поліцію з цього приводу, що на думку апелянтів, є цілком нелогічним, якщо припустити що вони дійсно причинили шкоду здоров`ю потерпілих.
Вважають недопустимими доказами висновки експерта №98, виготовленого в період 02.06.2015р. по 23.07.2015р.; №113, виготовленого в період з 22.06.2015р. по 03.07.2015р.; №114, виготовленого в період з 22.06.2015р. по 14.07.2015р; №112, виготовленого в період з 22.06.2015р. по 14.07.2015р., оскільки на їх думку, наявність на тілі потерпілих тілесних ушкоджень, які згідно висновків експерта, відносяться до категорії легких, жодним чином не доказують, що саме вони заподіяли їх потерпілим.
Апелянти підтверджують факт наявності неприязних відносин з потерпілими, оскільки мають підозру про викрадення у них два роки тому ОСОБА_12 10 000грн. Пояснюють, що між ними та потерпілими дійсно неодноразово були сварки, але жодного разу вони не причиняли шкоди здоров`ю потерпілим. Вважають, що потерпілі придумали цю історію їх побиття з метою уникнення відповідальності за крадіжку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 22.06.2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 відбувався конфлікт на вулиці Восьмого Березня у м. Новому Бузі Миколаївської області. Обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в цей час на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , та побачивши конфлікт, діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті особистої неприязні, побачивши, що потерпіла ОСОБА_9 знаходилась на землі, підійшла до неї та сівши їй на тулуб схватила за волосся і почала бити головою об землю, вирвавши при цьому жмут волосся. Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 вставши на ноги, завдала потерпілій ОСОБА_9 не менше двох ударів ногами по верхній та нижній частині лівої ноги, в результаті чого спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синця на внутрішній поверхні нижньої треті лівого стегна; синця на внутрішній поверхні нижньої треті лівого стегна; 4 синця на передній поверхні лівої голені; ділянки облисіння в потиличній області зліва, які згідно з висновком експерта № 114 від 22.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, 22.06.2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, побачивши конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 , на вулицю Восьмого Березня, у м. Новому Бузі, Миколаївської області вийшла також і потерпіла ОСОБА_12 . Обвинувачена ОСОБА_5 , побачивши бійку між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_12 , знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті особистої неприязні, нанесла ОСОБА_12 один удар ногою в область лівого стегна. Далі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно, затягнули потерпілу ОСОБА_12 на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , в результаті чого спричинили потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: садна в області верхніх відділів правої сідниці, два садна в області правого колінного суглоба, садно на зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна, забої нігтьової фаланги 3-го пальця правої кисті з крововиливом під нігтеві фаланги, які згідно з висновком експерта № 113 від 22.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 30.05.2015 року близько 19 години обвинувачена ОСОБА_6 , підійшла до домоволодіння АДРЕСА_1 , де в цей час відбувалась сварка між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_12 . Обвинувачена ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті особистої неприязні, схопивши останню за волосся, нанесла ОСОБА_12 близько трьох ударів кулаком в область голови. Потім, схопивши потерпілу ОСОБА_12 двома руками за волосся голови, обвинувачена ОСОБА_6 стягнула потерпілу із лавки, на якій та сиділа та кинула її об землю, в результаті чого вирвала жмут волосся з голови, а потерпіла в результаті падіння ударилась головою об бордюр та втратила свідомість. Коли потерпіла ОСОБА_12 знаходилась на землі, обвинувачена ОСОБА_6 нанесла не менше трьох ударів рукою в область голови, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; забиття м`яких тканин лівої тім`яно-потиличної області; синця в лівій поперековій області; забиття лівої нирки; синця в області лівого стегна по зовнішньо-боковій поверхні; ділянки облисіння лівої тім`яно-потиличної області, які згідно з висновком експерта № 98 від 02.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_6 скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій.
Крім того, 22.06.2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 відбувався конфлікт на вулиці Восьмого Березня у м. Новому Бузі Миколаївської області. В ході сварки обвинувачена ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопивши потерпілу ОСОБА_9 за волосся однією рукою, а іншою рукою за верхній одяг, звалила останню за землю, а потім нанесла не менше 2-3 ударів у нижню частину її правої ноги, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: п`яти синців на передній поверхні правої голені; синця на внутрішній поверхні треті правого стегна, які згідно з висновком експерта № 114 від 22.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, 22.06.2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, побачивши конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 , на вулицю Восьмого Березня, у м. Новому Бузі, Миколаївської області вийшла також і потерпіла ОСОБА_12 яка підбігла до обвинуваченої ОСОБА_6 , але остання, діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопила ОСОБА_12 за волосся голови та звалила її на землю і протягнула по асфальтному покриттю дороги близько 10 м. В цей час до них також підбігла обвинувачена ОСОБА_5 , яка навмисно нанесла ОСОБА_12 один удар ногою в область лівого стегна. Далі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно, затягнули потерпілу ОСОБА_12 на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , в результаті чого спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: саден в області верхніх відділів правої сідниці, два садна в області правого колінного суглоба, садно на зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна, забої нігтьової фаланги 3-го пальця правої кисті з крововиливом під нігтеві фаланги, які згідно з висновком експерта № 113 від 22.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Крім того, 22.06.2015 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, побачивши конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_12 , на АДРЕСА_1 , до них підійшла потерпіла ОСОБА_16 . Однак, обвинувачена ОСОБА_6 схопивши останню за волосся голови, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень на ґрунті неприязних відносин, почала тягнути ОСОБА_16 при цьому вирвавши жмут волосся з голови та завдавши їй два удари ногою в область живота, в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді: ділянки облисіння у скроневій області справа, які згідно з висновком експерта № 112 від 22.06.2015 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_6 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
Визнаючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2, ст. 125 КК України, суд послався на покази свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , які вважав послідовними, логічними та такими що узгоджуються між собою, висновки експерта № 98, 113, 114, 112, які визнав повними, із наданням чітких відповідей на поставлені питання, науково обґрунтованими та такими що узгоджуються по змісту із іншими доказами по справі. Разом з тим, суд не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , оскільки будь-яких обставин справи вони суду пояснити не могли.

При призначенні покарання суд врахував тяжкість вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, врахував обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, особи обвинувачених.

Так зазначив, що обвинувачена ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується з посередньої сторони; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; вважається не судимою в силу ст..89 КК України, але суд врахував, що вона відбувала покарання саме за злочин проти здоров`я особи .

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.

Суд вважав, що обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначено покарання передбачене санкцією ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується позитивно; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи та малолітнього сина на утриманні. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.

Суд вважав, що обвинуваченій ОСОБА_6 має бути призначено покарання передбачене санкцією ч. 1 та ч. 2 ст.125 КК України із застосуванням ст.. 70 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_7 , який вважає вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам, які детально викладені у вироку та яким надано належну оцінку.

В судовому засіданні суду першої обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів не визнали та пояснили, що між ним та потерпілими дійсно існують неприязні відносини, часто виникають конфлікти, однак тілесних ушкоджень вони їм не спричиняли. 30 травня 2015 року потерпіла ОСОБА_12 сама упала із лавки, імітуючи втрату свідомості, а обвинувачена ОСОБА_28 , повіривши їй, намагалась привести до її свідомості, обливши водою.
Також пояснили, що 22.06.2015 року, зранку, на вул. Восьмого Березня у м. Новому Бузі, Миколаївської області відбулась сварки між обвинуваченими та потерпілою ОСОБА_12 , під час якої до них вийшов чоловік ОСОБА_12 ОСОБА_18 і наніс обвинуваченій ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Під час того, коли ОСОБА_18 бив обвинувачену ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_12 сиділа на лавці і імітувала втрату свідомості.
Проте, вина обвинувачених в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілим підтверджується доказами дослідженими судом та наведеними у вироку, а саме: показаннями потерпілого, свідків, протоколом прийняття заяви від потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, даними протоколу проведення слідчого експерименту, висновком судово-медичної експертизи та іншими письмовими доказами дослідженими під час судового слідства.

На підтвердження вини обвинувачених суд вірно у вироку послався на показання потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 30 травня 2015 року вона сиділа на лавці біля свого домоволодіння АДРЕСА_1 . В цей час до неї підійшла обвинувачена ОСОБА_5 та почала сварку. Пізніше до них підійшла обвинувачена ОСОБА_6 , та схопивши ОСОБА_12 за волосся почала її бити руками, видирати волосся. Обвинувачена ОСОБА_6 стягнула потерпілу ОСОБА_12 із лавки на землю і під час падіння та ударилась об бордюр. Потім потерпіла погано пам`ятає хто і скільки ударів їй наніс, оскільки били і по тулубу, і по голові, в результаті чого потерпіла втратила свідомість.
Крім того, 22.06.2015 року близько 06:30 годин вона ( ОСОБА_12 ) разом із потерпілою ОСОБА_9 знаходились біля свого домоволодіння по АДРЕСА_1 . Між ними та обвинуваченою ОСОБА_6 виник конфлікт із-за того, що остання облила гноєм ворота їх домоволодіння. У відповідь обвинувачена ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_9 та почала її бити однією рукою, а іншою схопила за волосся. Коли ОСОБА_12 намагалась відтягнути обвинувачену ОСОБА_6 від потерпілої ОСОБА_9 . ОСОБА_6 схопила вже її за волосся, та почала також бити, штовхнувши на землю. В цей час до них підійшла обвинувачена ОСОБА_5 та разом з ОСОБА_6 потягли потерпілу ОСОБА_12 до свого двору, де продовжили її бити. Тоді ж приїхала потерпіла ОСОБА_16 із своїм, на той час нареченим та його батьком. Потерпіла ОСОБА_16 зайшла у двір до обвинувачених щоб допомогти матері ОСОБА_12 , однак обвинувачена ОСОБА_6 схопила її за волосся та нанесла удар ногою в живіт ОСОБА_16 ..
Аналогічні покази надала суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 .
Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що наприкінці червня 2015 року вона зранку приїхала із своїм нареченим та його батьком додому, на АДРЕСА_1 . Під`їхавши до двору, вона побачила, що її сестра ОСОБА_9 сиділа під воротами на землі, а мати ОСОБА_12 була на подвір`ї обвинувачених де ОСОБА_5 била ОСОБА_12 головою об дерево. Потерпіла ОСОБА_16 намагалась допомогти ОСОБА_12 , однак обвинувачена ОСОБА_6 не пускала її на подвір`я, при цьому вирвала у неї жмут волосся з голови та вдарила її ногою у живіт, не зважаючи на її попередження про вагітність.
Показання потерпілих щодо обставин за яких їм були спричинені легкі тілесні ушкодження узгоджуються з іншими дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.
Так, свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він був очевидцем сварки між потерпілою ОСОБА_12 та обвинуваченою ОСОБА_5 , яка відбувалась на лавці. Крім того, він підтвердив, що дійсно бачив, як обвинувачені хапали потерпілу ОСОБА_12 за волосся внаслідок чого та упала з лавки та вдарилась головою. Свідок ОСОБА_11 разом із ОСОБА_29 в свою чергу намагалися відсторонити обвинувачену ОСОБА_6 від потерпілої ОСОБА_12 .
Крім того, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що через місяць після першого конфлікту, він знову був очевидцем сварки між потерпілою ОСОБА_12 та обвинуваченою ОСОБА_6 . Свідок підтвердив, що дійсно обвинувачена ОСОБА_6 тягнула потерпілу ОСОБА_12 за волосся по асфальту.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що на початку літа 2015 року, зранку він під`їхав до домоволодіння потерпілої ОСОБА_12 , що розташоване по АДРЕСА_1 . Він був свідком, як обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у дворі свого домоволодіння, яке розташоване неподалік, наносили удари потерпілій ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_5 тримала потерпілу, а ОСОБА_6 наносила ОСОБА_12 удари руками по голові. Коли ОСОБА_16 намагалась захистити матір, то ОСОБА_6 і їй нанесла два удари ногою в живіт, тоді він та його син ОСОБА_13 побігли розбороняти бійку.
Зазначені обставини в суді першої інстанції також підтвердив свідок ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що наприкінці травня 2015 року він був у дворі, коли почув, як його жінка потерпіла ОСОБА_12 сперечалась із обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через викрадені гроші. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_12 сиділа на лавці, а обвинувачені вже хотіли йти, але в якусь мить ОСОБА_6 схопила потерпілу за волосся і почала бити. Відразу ж до них підбігла ОСОБА_5 і також схопила за волосся потерпілу. Він бачив як ОСОБА_6 неодноразово наносила удари ОСОБА_12 , коли остання упала на землю та втратила свідомість. На крики жінок на вулицю вийшов ОСОБА_30 та забрав обвинувачених додому.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він неодноразово бачив як обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 били потерпілих. А саме влітку 2015 року, точної дати він не пам`ятає, свідок бачив особисто, як обвинувачена ОСОБА_6 била ОСОБА_16 у живіт. В цей час потерпіла ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_31 були біля двору, однак послідовність дій свідок пригадати не зміг, оскільки пройшов досить тривалий час. Крім того свідок бачив як обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 били потерпілу ОСОБА_12 руками та ногами по тулубу, та тягли по землі, схопивши її за волосся.

Посилання апелянтів на суперечливість та непослідовність показів потерпілих та свідків є безпідставними та спростовуються даними технічного запису та журналу судового засідання, а також матеріалами кримінального провадження, із яких вбачається, що показання потерпілих та вищезазначених свідків є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами, в тому числі, висновками експертів щодо часу, механізму, локалізації та тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, а тому суд обґрунтовано послався на них у вироку на підтвердження винуватості обвинувачених.
Так, згідно висновку експерта № 98 від 02.06.2015 року, у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку; забиття м`яких тканин лівої тім`яно-потиличної області; синця в лівій поперековій області; забиття лівої нирки; синця в області лівого стегна по зовнішньо-боковій поверхні; ділянки облисіння лівої тім`яно-потиличної. Дані тілесні ушкодження могли бути нанесені в строки та за обставин, про які повідомила потерпіла ОСОБА_12 , локалізація ушкоджень не є характерною для утворення в результаті падіння на площину і вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.к.п. 199-202 т.1);
Згідно висновку експерта № 113 від 22.06.2015 року у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в області верхніх відділів правої сідниці; двох саден в області правого колінного суглоба; садно в області лівого колінного суглоба ; садна на зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна; пошкодження нігтьової фаланги 3 пальця правої кисті з крововиливом під нігтьову фалангу. Дані тілесні ушкодження могли бути нанесені в строки та за обставин, про які повідомила потерпіла ОСОБА_12 і вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 209-211 т.1);
Згідно висновку експерта № 114 від 22.06.2015 року у ОСОБА_9 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна; 5 синців на передній поверхні правої гомілки; 4 синця на передній поверхні лівої гомілки; синці на внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна; ділянки облисіння в потиличній області ліворуч. Дані тілесні ушкодження могли бути нанесені в строки та за обставин, про які повідомила потерпіла ОСОБА_9 і вони відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 212-214 т.1);
Згідно висновку експерта № 112 від 22.06.2015 року у ОСОБА_16 встановлені тілесні пошкодження у вигляді ділянки облисіння в скроневій області праворуч. Дані тілесні ушкодження могли бути нанесені в строки та за обставин, про які повідомила потерпіла, характер утворення ушкодження для його утворення в результаті падіння на площину виключається і воно відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 215-218 т.1).
Вказані висновки експерта є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із іншими доказами по справі, тому суд вірно послався на них у вироку, як доказ доведеності винуватості обвинувачених.
Всі докази надані стороною обвинувачення та досліджені судом, отримані в порядку визначеному кримінальним процесуальним законом, суд обґрунтовано визнав дані докази достовірними, належними та допустимими, відповідно до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, а тому доводи обвинувачених про недопустимість доказів є безпідставними.
Таким чином, суд на підставі досліджених доказів, в їх сукупності, дійшов правильного висновку щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 і обґрунтовано кваліфікував її злочині дії за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.2 ст. 125 КК України.
Покарання обвинуваченим призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин вчинення злочину, ступені тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особи обвинувачених.

Так судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що обвинувачена ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; є не судимою в силу ст.89 КК України. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Врахувавши фактичні обставини справи та дані про особу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначено покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно; у лікарів нарколога чи психіатра на обліку не перебуває; до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи та малолітнього сина на утриманні. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_6 суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначено покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку суду першої інстанції з мотивів, на які вказують апелянти, апеляційним судом не встановлено.

Однак, враховуючи, що станом на час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом , закінчився строк давності, визначений в п.1 ч.1 ст. 49 КК України, за вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а також зважаючи на те, що обвинувачені не погодились на звільнення їх від кримінальної відповідальності з цих підстав, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають звільненню від покарання призначеного їм судом першої інстанції за ч.1 ст. 125 КК України у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 КК України, а вирок в цій частині підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 74, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд -
постановив :
Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2017року стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного їй судом за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Звільнити ОСОБА_6 від покарання призначеного їй судом за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

В іншій частині зазначений вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді