№ 207/446/17
№ 1-кп/207/234/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року м.Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001866 від 30.11.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня-спеціальна, не працює, раніше не судимого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.11.2016 року, приблизно о 20 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 , прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вживали спиртні напої. Близько 22 год. 00 хв. до них прийшов їхній знайомий ОСОБА_5 та сівши на дивані у залі вказаної квартири, дістав зі свого карману мобільний телефон «BRAVIS Light» чорного кольору, що належить його дівчині ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме: мобільним телефоном «BRAVIS Light», що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 вихопив з руки ОСОБА_5 мобільний телефон «BRAVIS Light» та сказавши, що йому необхідно зателефонувати, відкрито, утримуючи мобільний телефон, вийшов до другої кімнати, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, діючи відкрито, вийшов з квартири та побіг по сходах з вказаним мобільним телефоном. В цей час ОСОБА_5 , вибіг на сходову клітку та в слід ОСОБА_4 почав вимагати повернення вищезазначеного мобільного телефону «BRAVIS Light», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Дніпропетровського НДІСЕ № 60-17 від 11.01.2017 року, станом на 28.11.2016 року становить: 663,60 грн., з сім картою мобільного оператора «Лайф» (матеріальної цінності для потерпілого не становить), але ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вище вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що 28.11.2016 року він був в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 . Згодом до них також прийшов раніше знайомий йому ОСОБА_5 . Коли останній дістав мобільний телефон, він вихватив його з рук ОСОБА_5 та вибіг з квартири. Даний телефон він здав в ломбард. Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся. Просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у скоєні кримінального правопорушення, його вина також підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 60-17 від 11.01.2017 року (ар.с.56-60), а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 28.11.2016 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , де також знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_4 . Коли він дістав телефон, ОСОБА_4 вихопив у нього цей телефон, сказавши, що йому треба зателефонувати, а потім вибіг з квартири. Він вибіг за ОСОБА_4 та почав кричати йому вслід, щоб той повернув йому телефон, але він не відреагував та побіг на вулицю, телефон йому так і не віддав. Даний телефон належав його дівчині ОСОБА_7 . Також потерпілий ОСОБА_5 просив призначити ОСОБА_4 щонайменше покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, зазначила, що цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі. Покарання просить визначити на розсуд суду.
Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 186КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачений не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується позитивно, скарги на нього відсутні, раніше ніколи не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої уповноважений орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
З урахуванням вищезазначеного суд приймає до уваги обставини і характер скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше ніколи не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, досудову доповідь органу пробації, враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених оставин, та беручи до уваги думку прокурора, який вважав за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд доходить висновку про доцільність призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн., що буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити до набрання вироку законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_7 щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 663,60 грн. підлягає задоволенню повністю.

По справі наявні процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 60-17 від 11.01.2017 року в сумі 176,20 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 663грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, понесені при проведенні товарознавчої експертизи № 60-17 від 11.01.2017 року у сумі 176 грн. 20 коп.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області
Суддя: ОСОБА_1