ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
з участю обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в угоду про визнання винуватості від 28 січня 2014 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, який надійшов з прокуратури Путильського районного суду
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.І КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 в грудні 2013 року в с.Руська Путильського району в лісі при заготовці дров виявив предмет схожий на пістолет і 17 штук мисливських набоїв, які приніс і зберігав вдома. Згідно висновку експерта від 18 січня 2014 року патрони являються боєприпасами для ведення стрільби з нарізної вогнепальної зброї, а мікет пістолета "ТТ" з маркувальним ползначенням " НОМЕР_1 " не придатний до стрільби.
Своїми діями він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.І КК України, в незаконному зберіганні та носінні бойових припасів.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.І КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.
В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 469, 472 КПК України 28 січня 2014 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.І КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.263 ч.І КК України у виді позбавлення волі на строк З(три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з однорічним іспитовим строком.
У відповідності до ст..76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ст..76 ч.І пп.2,3,4 КК України.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.З п.1) КПК України), про що їм було роз`яснено.
Підозрюваний ОСОБА_1 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст.263 ч.І КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 28 січня 2014 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні і узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк З(три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з однорічним іспитовим строком, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, позитивно характеризується за місцем проживання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 січня 2014 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Путильського району Чернівецької області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 263 ч.І КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк З(три) роки та на підставі ст. 75 КІС України звільнити від відбування покарання з однорічним іспитовим строком.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ст.,76 ч.І, п.п.2,3,4 КК України.
Речові докази по справі 17 набоїв, що зберігаються в Путильському РВ УМВС та макет пістолета "ТТ" з маркувальним позначенням " НОМЕР_1 " знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:
обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ