Справа № 171/9/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001449 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого помічником машиністом тепловоза Апостолівського локомотивного депо, не одруженого, малолітніх дітей та інвалідів на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами і доповненнями станом на 07.04.2015 року) та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» № 122/2016 від 29.03.2016, є призовником, тобто громадянином України чоловічої статі, якому до дня відправлення у військові частини виповнилось 18 років, який не досяг 27 річного віку і не має права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.08.2016 ОСОБА_4 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд на призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням районної призовної комісії від 03.10.2016 року на підставі ст. 45/ В,Г графи І Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року, ОСОБА_4 був визнаний придатним до військової служби і зарахований до бойової команди № НОМЕР_1 .

Після набрання чинності Указом Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році» № 122/2016 від 29.03.2016 року ОСОБА_4 07.10.2016 року був особисто оповіщений, та отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 для відправки до обласного збірного пункту, розташованого по АДРЕСА_3 у складі команди № НОМЕР_2 на 17.10.2016 року. Однак, ОСОБА_4 у вказаний в повістці день 17.10.2016 до призовної дільниці не з`явився. 23.11.2016 року призовнику ОСОБА_4 повторно вручено повістку про необхідність явки на призовну дільницю Апостолівського РВК на 28.11.2016 року.

Після цього, будучи повідомленим особисто, та отримавши повістку, 23.11.2016, працівниками Апостолівського РВК про необхідність явки 28.11.2016 року до Апостолівського РВК розташованого за адресою: вул. Музична, б. 86 в м. Апостолове Дніпропетровської області для відправки на обласний збірний пункт розташований по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 діючи умисно, не маючи права на відстрочку, передбачену ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чи звільнення від призову на строкову військову службу, переслідуючи мету ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, в подальшому у визначений в повістці день та час до Апостолівського РВК без поважних причин не з`явився.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він є призовником та придатний до проходження військової служби у Збройних силах України, але у звязку із небажанням з власних особистих міркувань проходити строкову військову службу, він свідомо ухилявся від її проходження, при зазначених у справі обставинах. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Розуміє, що порушив закон і зобов`язаний виконати свій конституційний обов`язок. В скоєному кається.

Інші докази відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

За таких обставин суд вважає, що оцінювані судом докази, які були досліджені в ході судового слідства є допустимими, достовірними, приналежними і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненим ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, повне визнання своєї вини і каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 ч. 1 п. 1 КК України - щире каяття та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України - не виявлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений відбувати покарання у вигляді обмеження волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши йому мінімальний іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України.

Речових доказів по справі та судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: