Справа № 308/4148/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження № 11кп/777/42/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2016.

Цією ухвалою, засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Судом першої інстанції зазначено, що диспозиція ч. 5 ст. 72 КК України вказує саме на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, так як воно не має строкового виміру. Ухвала вмотивована також тим, що покарання у виді довічного позбавлення волі не підлягає складанню з іншими видами покарань та не має конкретної часової визначеності моменту припинення відбування покарання. На думку суду, оскільки засудженому ОСОБА_7 було призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, тому положення ст.72 КК України до нього не застосовується й у задоволенні клопотання слід відмови.

В апеляційний скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування вказаного судового рішення в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, констатуючи про те, що положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII не застосовуються до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, фактично неправильно витлумачив закон України про кримінальну відповідальність, чим допустив обмеження його права клопотати про помилування.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та просив таку задовольнити, доводи прокурорапро необґрунтованість апеляційної скарги та законність ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
-2-
Суд першої інстанції при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України вказаних вимог законодавства не дотримався.
Так, Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 внесені зміни до п.5 ст.72 КК України та встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно п. 24 ст.3 КПК України поняття судове провадження включає провадження в суді першої інстанції, в апеляційному та в касаційному порядку. Відповідно до ч.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення « від 30.06.1993, зі змінами, попереднє ув`язнення - це запобіжний захід, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва від 11.03. 2009, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1; 185 ч. 5; 115 ч. 2 п. 1, 4, 12 КК України та на підставі ст. 70 КК України, йому призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю засудженого.
Ухвалено строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 05.12.2007.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 08.09. 2009 вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва від 11.03. 2009 щодо ОСОБА_7 змінено. Ухвалено виключити з резолютивної частини вироку, як не передбачене законом застосування до засудженого за п.п. 1, 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його власністю та ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за сукупністю злочинів, у яких він визнаний цим вироком, до основного покарання, визначеного судом, тобто до довічного позбавлення волі, із приєднанням до нього відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України додатково покарання у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, призначеного йому за ч. 5 ст. 185 КК України. У решті вирок залишено без змін.
Таким чином, на час набрання чинності Законом України « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, ОСОБА_7 призначене вироком покарання не відбув.
Зі змісту ч.1 ст.72 КК України вбачається, що правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарань, в тому числі на довічне позбавлення волі, оскільки законом ніяких виключень не передбачено.
-3-
Тобто, вирок щодо ОСОБА_7 вже набрав законної сили, з моменту затримання засудженого до моменту набрання вироком законної сили ОСОБА_7 утримувався під вартою, а тому відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 він, як особа щодо якої застосовувалось попереднє ув`язнення має право звертатись із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення.
Згідно Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання. Застосування до ОСОБА_7 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення із клопотанням про помилування.
Так, за вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва від 11.03. 2009 строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з 05.12.2007. Так, указаний вирок суду був оскаржений до суду касаційної інстанції, а тому набрав законної сили з моменту проголошення ухвали суду, тобто 08.09.2009.
З урахуванням наведеного, у тому числі, беручи до уваги низку рішень судів різних інстанцій при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення за клопотанням осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, з метою недопущення непрямої дискримінації особи засудженого ОСОБА_7 , за відсутності обмежень, передбачених законом колегія суддів уважає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 обґрунтованою, а клопотання захисника адвоката в його інтересах таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08. 2016 якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді довічного позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.
Зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання, призначеного вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва від 11.03. 2009 року, строк попереднього ув`язнення з 05.12. 2007 року по 08.09. 2009 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: