Справа № 308/4323/17
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

10 травня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої- ОСОБА_10

перекладача - ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 07.02.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 07.02.2017 р. про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 10.05.2017 р. по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання .

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив, що підстав для повернення обвинувального акту немає. Окрім того, заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , строк якого спливає о 20 год. 00 хв. 10.05.2017 року. В обґрунтування заявленого клопотання вказав на наявність ризиків, які не перестали існувати на час розгляду справи, зокрема ризик вливу на свідків , які не допитані в судовому засіданні. Звернув увагу суду на те, що ризики які існували на час обрання і продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу продовжують існувати. Окрім того вказав, що ухвали слідчих суддів перевірялись апеляційним судом Закарпатської області і залишені в силі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заперечив з приводу призначення судового розгляду згідно обвинувального акту. Заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такий щ складений з порушенням вимог передбачених ч.2 ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення, реєєстр матеріалів досудового розслідування містить розбіжності з матеріалами досудовоо розслідування. У формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 відсутній мотив , час, дата інкримінованого йому злочину.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим заперечив, вказуючи на недоведеність існування ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з доводами захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні заперечив з приводу призначення судового розгляду згідно обвинувального акту, погодився з доводами захисника ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з доводами захисника.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні висловила думку про можливість призначення справи до судового розгляду і продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою. В подальшому залишила вирішення всіх питань на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, потерпілої, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.

Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.

Обвинувачені та їх захисники отримали обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розпискою.

Беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинувачених та їх захисників, потерппілої.

Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Статтею 315 КПК України зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.04.2017 року. Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.04.2017 року строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено до 10.05.2017 року.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких вони обвинувачуються, зокрема кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких і санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, приймає до уваги, що ризики, передбачені положеннями 177 КПК України, що стали підставою для обрання слідчим суддею відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я обвинувачених суду не надано.
Суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики визнані доведеними, згідно судових рішень, якими щодо підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також продовжувався строк його тримання під вартою. Судом встановлено наявність ризиків можливості переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальні правопорушення, що в поєднанні з наявними у суді даними про їх особу, які не працюють, не одружені, раніше притягались до кримінальної відповідальності, свідчить про обґрунтованість наявності таких ризиків та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів. Вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень.
Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства

Суд вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, яке їм інкримінуються, тяжкістю покарання, яке їм загрожує згідно санкції ч.4 статті 187 Кримінального Кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченихОСОБА_6 та ОСОБА_7 до двох місяців, а саме до 08.07.2017 року.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 314-316, 331, 369-372 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні на 19.05.2017 року о 14 год. 15 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду, за участю прокурора, обвинувачених та їх захисників, перекладача.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст. 121 КК України , на період судового розгляду, але не більше ніж на 60 днів , а саме до 08 липня 2017 року.
Копію ухвали надіслати начальнику Закарпатської УВП №9 для виконання.
Кримінальне провадження розглядати колегією суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2