Справа №472/554/14-к 09.12.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововоскресенка Веселинівського району Миколаївської області, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- засудженого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України,
секретаря ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
Провадження №11-кп/784/945/16 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.ст. 537,539 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника Веселинівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області про скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням для відбування призначеного покарання за ч.2 ст.125 КК України.
Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2016 року задоволено подання начальника Веселинівського районного відділу КВІ та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року. ОСОБА_4 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року за ч.2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вказує, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки на момент розгляду подання начальника відділу КВІ він фактично відбув термін іспитового строку та добровільно сплатив штраф за вироками Веселинівського районного суду від 11 листопада 2014 року за обвинуваченням ч.2 ст.125 КК України та Веселинівського районного суду від 30.11.2015 року за обвинуваченням за ч. 1 ст. 185 КК України.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 листопада 2014 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, звільнений на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
Крім того, 30 листопада 2015 року вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України та йому було призначено узгоджену сторонами міру покарання за угодою про примирення, укладену 05 листопада 2015 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень, із вказівкою про самостійне виконання вироку Веселинівського районного суду від 11.11.2014 року у відношенні ОСОБА_4 . Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.03.2016 року даний вирок залишено без змін та він набрав законної сили 10.03.2016 року. Засуджений ОСОБА_4 на виконання вироку сплатив штраф в сумі 850 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 14.04.2016 року.
29 березня 2016 року начальник Веселинівського РВ КВІ звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та 17 червня 2016 року Веселинівським районним судом було постановлено ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Веселинівського РВ КВІ відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 04.08.2016 року дану ухвалу суду залишено без змін.
Оскільки засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку (14.08.2015 року) вчинив новий злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, і його винуватість у вчиненні цього злочину доведена вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2015 року, який набрав законної сили 10 березня 2016 року, то суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 були порушені умови застосування ст.75 КК України, у зв`язку з чим судом задоволено подання начальника відділу КВІ та скасовано звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням і його направлено для відбування призначеного вироком Веселинівського районного суду від 11 листопада 2014 року за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін; обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.
У відповідності до положень ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.
Згідно зі ст.75, ч.3 ст. 78 КК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що будучи засудженим вироком Веселинівського районного суду від 11.11.2014 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, та звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку 14 серпня 2015 року вчинив новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України та був засуджений 30.11.2015 року вироком Веселинівського районного суду за угодою про примирення до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
У зв`язку з вищевикладеним, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки засуджений ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив новий злочин і його винуватість у вчиненні цього злочину доведена вироком суду від 30 листопада 2015 року, який набрав законної сили 10 березня 2016 року, то це свідчить про порушення умов застосування ст.75 КК України.
Тому, судом обґрунтовано задоволено подання начальника відділу КВІ та скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, його направлено для відбування призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі.
Доводи апелянта з приводу того, що на момент розгляду судом подання в листопаді 2016 року ним фактично відбуто покарання за обома вироками сплачено штраф та закінчився іспитовий строк, не заслуговують на увагу, оскільки доказами, наявними в матеріалах провадження доведено, що ОСОБА_4 саме протягом іспитового строку вчинив новий злочин, тобто, не виконав покладені на нього обов`язки, передбачені ст.ст. 75,76 КК України, у зв`язку з чим звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком було цілком обґрунтовано скасовано судом першої інстанції.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України, суд,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2016 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбування призначеного покарання ОСОБА_4 , засудженого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року за ч.2 ст. 125 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9