Справа № 298/703/17
Номер провадження 1-кп/298/56/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 17 травня 2017 року) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою , не одруженого, непрацюючого, раніше судимого за ч.1 ст. 185 КК України Перечинським районним судом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Однак ОСОБА_4 умисно, без поважних на те причин, ухилявся від виконання покарання. Так, незважаючи на неодноразові письмові попередження та виклики інспектора Великоберезнянського РС з питань пробації про необхідність постановки його на облік у Великоберезнянський РС з питань пробації, для подальшого відбуття покарання, на облік не став. В подальшому, 13 травня 2017 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та направлений для відбування призначеного покарання до Забрідської сільської ради Великоберезнянського району. Проте, згідно повідомлення Забрідської сільської ради від 23.05.2017 року ОСОБА_4 для відбування покарання до сільської ради не з`явився. Із призначених йому за вироком суду 200 годин громадських робіт не відпрацював жодної години. Отже, в період з 13 травня 2017 року по 22 травня 2017 року ОСОБА_4 умисно ухилився від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно не виконував громадські роботи. Але він мав на те причини. Зазначив, що його мати тяжко хвора і потребує стороннього догляду та не може її залишати одну. Він також потребує лікування.

Також вина обвинуваченого підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового розслідування, які досліджені та перевірені судом.

Тому суд дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Згідно ч.3 ст. 40 КВК України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, оскільки обвинувачений без поважних причин, навмисно ухилявся від виконання покарання у вигляді громадських робіт за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Як особа, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується з посередньої сторони.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, а саме покарання у вигляді арешту.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Оскільки злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України вчинено після винесення вироку Перечинським районним судом від 10 січня 2017 року, за яким ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт в розмірі 200 годин, але до повного відбуття покарання, то покарання обвинуваченому необхідно призначити із застосуванням ст. 71 КК України, а також із застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України, врахувавши, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Зазначене покарання на думку суду, буде відповідати особі засудженого та є достатнім для його виправлення і попередження скоєння нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373,374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2017 року, із застосуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді арешту строком на один місяць 25 днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати прибуття його до арештного дому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку- після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку , а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча ОСОБА_1