Справа № 640/41/17
н/п 1-кс/640/408/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1. Поновити строк подання скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, пропущений з поважних причин.
На обґрунтування скарги скаржниця, посилаючись на п.1 ч.1 ст.303 КПК України, зазначила наступне.
12 січня 2017 року в приміщенні Київського районного суду м. Харкова, при ознайомленні з матеріалами справи щодо накладення арешту на майно - автомобіль, вилучений в рамках розслідування вказаного кримінального провадження, вона ознайомилась з долученою до наданих суду матеріалів копією Повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_2 , зміст якого відображає те, що ОСОБА_2 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку у значних розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України.
Названий документ складено та підписано старшим слідчим з особливо важливих справ четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань головного управління ДФС у Харківській області майором податкової міліції ОСОБА_4 06 січня 2017 року та погоджено з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 та підписано ним.
Згідно вимогам п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно із оглянутою нею копією, Повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 06.01.2017 року не має відмітки про його вручення ОСОБА_2 .
На вказаному документі мається рукописний припис «У зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру громадянці ОСОБА_2 в порядку ст. 111, 135, 278 КПК України письмове повідомлення вручено ОСОБА_6 (мамі ОСОБА_2 ). в присутності понятих ОСОБА_6 від підпису про отримання відмовилася». Проте, в порушення вимог ст. 278 КПК України, в документі не зазначена дата, нібито, вручення повідомлення ОСОБА_6 .
Згідно положенням ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Законом не поширено коло осіб, крім учасників кримінального провадження, кому здійснюються повідомлення, у тому числі і про прийняте процесуальне рішення, в даному випадку - повідомлення про підозру.
ОСОБА_6 не є учасником даного кримінального провадження, вона не є особою, у відношенні якої є наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення та вона не може бути повідомлена про підозру іншої особи шляхом його вручення, тому, на її думку, такі дії є прямим порушенням вимог ст. 111 та ст. 276 КПК України.
Ч.1 ст. 278 КПК України передбачає вручення повідомлень у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Відповідно вимогам ч.3 ст. 111 КПК України, повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто викликом /ст. 133 КПК України/, судовим викликом /ст. 134 КПК України/, приводом /ст.140 КПК України/.
Посилання органа досудового розслідування на ст. 135 КПК України при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_6 є неправомірним тому, що вказана норма КПК України передбачає порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а ч.2 ст. 135 КПК України регулює вручення повістки дорослому члену сім`ї, а не повідомлення про підозру.
Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 276 КПК України, підозрюваній не роз`яснені її права, передбачені статтею 42 цього Кодексу, що є грубим порушенням права особи на захист.
Виходячи із вищезазначеного, слідчим не виконані передбачені Законом дії щодо повідомлення ОСОБА_2 про підозру та вручення ОСОБА_2 повідомлення про підозру, тобто не здійснені зазначені процесуальні дії, тому подальше внесення слідчим до ЄРДР даних щодо повідомлення ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, є незаконним та безпідставним.
Крім того, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України в главі 22 передбачає як вид повідомлення - повідомлення про підозру. Складений слідчим ОСОБА_4 документ має назву «Повідомлення про підозру у вчиненні злочину», хоча такого процесуального документа діючим Кодексом не передбачено, вказаний документ складений з порушенням вимог Закону та його слід вважати недопустимим.
Про нездійснення процесуальної дії - повідомлення по підозру ОСОБА_2 та незаконність і безпідставність щодо внесення відомостей по підозру ОСОБА_2 до Єдиного реєстру досудових розслідувань стороні захисту стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи щодо арешту майна, тобто 12.01.2017 року, тому пропущений строк подання скарги, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Отже, заявляє вимоги, викладені в поданій до суду скарзі, не передбачені в п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
Оскільки заявником заявлені вимоги, що не входить до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати захиснику підозрюваної ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 разом зі скаргою.
Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1