Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7722/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003092, яке надійшло від прокурора ОСОБА_5 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , картка платника податків: НОМЕР_1 , раніше судимого:
1) 16.11.2010 р. Оболонським районним судом м. Києвар за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
2) 16.11.2011 р. Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, з урахуванням ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 27.06.2014 звільнений на підставі закону України «Про амністію» від 08.04.2014 р.;
3) 13.06.2016 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
06.05.2016 о 05 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: проспект Правди, 31-а в м. Києві, побачив автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна із вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 підійшов до автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, розбив переднє бокове скло вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: чорну шкіряну сумку «Катана», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 288 тв від 18.05.2016, на момент вчинення злочину, а саме на 06.05.2016, становить 1 050 гривень, в якій знаходилися візитниця з дисконтними та банківськими картками близько 20 шт. з них 4 банківські картки та 2 паспорта громадянина Ірану, посвідка на постійне місце проживання в Україні, водійське посвідчення, страховий поліс, довіреність на автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , інші особисті документи та квитанції, які матеріальної цінності не становлять, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1 050 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України не визнав та пояснив, що 06.05.16 уранці він із своїм другом ОСОБА_10 пішли в магазин. Проходячи повз бойлерну він зайшов у туалет і там, за бойлерною, знайшов чорну шкіряну сумку, яку взяв і повісив собі на плече. Після цього вони продовжили рух і невдовзі їх зупинили працівники поліції, які затримали їх, звинувативши у крадіжці цієї сумки. Обвинувачений категорично заперечив, що викрадав цю сумку, а також, що повідомляв працівникам поліції, що нібито у цій сумці документи його товариша, коли з`ясувалось, що у вказаній сумці були документи на особу іноземної держави. Що ж до виявлених у нього промислових рукавиць, то він прокоментував це тим, що до цього працював у таксі і ці рукавиці були при ньому з цієї роботи.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими у суді доказами, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що до цих подій він ОСОБА_6 не знав, підстав обмовляти останнього в нього немає. У розпорядженні він має автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 . Ввечері 05.05.2016 р. він залишив вказаний автомобіль біля будинку 31-а по проспекту Правди, в м.Києві, де він мешкає. Вранці, у проміжок часу з 5 до 6 години йому повідомив сусід, що у його автомобіля розбите скло. Вийшовши на вулицю він пересвідчився, що дійсно в автомобілі розбите скло і з автомобіля викрадено чорну шкіряну сумку «Катана» з документами на його ім`я, про, що він одразу проінформував працівників поліції. Через деякий час йому повідомили про затримання злочинця, який викрав його сумку і сумку йому було повернуто, однак у іншому, більш гіршому стані.

Показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які у суді повідомили, що до цих подій вони ОСОБА_6 не знали, підстав обмовляти останнього у них немає. У той період вони працювали в управлінні поліції Подільського району м.Києва на посадах помічника оперуповноваженого карного розшуку. У зв`язку із збільшенням кількості крадіжок учинених з автомобілів на території Подільського району м.Києва було прийнято рішення патрулювати територію району, з метою виявлення та припинення таких фактів. 06.05.16 рано вранці, близько 6 години, вони вдвох з метою виявлення таких фактів патрулювали по території Подільського району м.Києва. Проходячи неподалік від проспекту Правди, 31-а у м.Києві вони почули звук битого скла в автомобілі, після цього зайшли у двір вказаного будинку і побачили, що із вказаного двору будинку, звідки лунав цей звук, вийшли два чоловіки, які поводили себе підозріло. Сам момент викрадення майна вони не бачили. Після цього вони вирішили прослідкувати за цими двома чоловіками та йшли за ними не помітно деякий час, а потім зупинили їх. Одним із зупинених чоловіків був ОСОБА_6 , на плечах у якого була шкіряна сумка чорного кольору. Вони запропонували останньому показати вміст сумки, на, що той дав згоду та продемонстрував вміст сумки, однак помітно нервував. У сумці виявились паспорти та інші документи щодо особи іншої держави. На їх запитання, кому належать ці документи, ОСОБА_6 повідомив, що його знайомому іноземцю. Це виявилось їм дивним і вони зателефонували до відділку поліції, з метою, щоб останні з`ясували, кому належать ці документи. Через деякий час їм перетелефонували з відділку поліції та повідомили, що нещодавно було вчинено крадіжку з автомобіля і викрадено сумку з документами, про, які вони запитували. Після цього, зрозумівши, що ОСОБА_6 причетний до крадіжки було викликано слідчо-оперативну групу, яка задокументувала вилучення речового доказу та здійснила затримання останнього. Крім цього, свідки стверджували, що в той час, коли вони побачили цих двох чоловіків і до моменту, коли вони до них підійшли останні нічого не піднімали з землі і нікуди не заходили і були в полі їх зору. Також свідки наголошували, що ОСОБА_6 в момент зупинки не повідомляв їм, що знайшов цю сумку з документами, а навпаки стверджував, що це його сумка, а документи, які в ній знаходяться належать його знайомому іноземцю.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді підтвердив, що з ОСОБА_6 його пов`язують дружні стосунки. 06.05.16 уранці він із ОСОБА_6 пішли в магазин придбати пива і їх разом було затримано працівниками поліції. При поверхневому огляді ОСОБА_6 було виявлено сумку шкіряну чорного кольору, в якій були документи на особу іноземної держави. ОСОБА_6 повідомив працівникам поліції, які їх зупинили, що у сумці документи його однокурсника. При його ( ОСОБА_10 ) огляді було виявлено його особисті речі ліхтарик та рукавиці.

Суд критично відноситься до решти показань, які свідок ОСОБА_10 надав у суді та підтвердив під час слідчого експерименту, проведеного за його участю 14.06.2016 року та вважає їх неправдивими, зокрема, що коли вони із ОСОБА_6 06.05.16 вранці десь о 5 годині проходили через двори ОСОБА_6 зайшов за бойлерну в туалет і через незначний проміжок часу повернувся із сумкою чорного кольору і повідомив, що знайшов цю сумку. Також суд вважає неправдивими показання вказаного свідка в тій частині, що коли ОСОБА_6 був за бойлерною у туалеті він постійно був у полі зору даного свідка і не міг учинити викрадення вказаної сумки.

Ці показання повністю були спростовані свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили, що після розбиття автомобільного скла, яке вони почули у дворі будинку АДРЕСА_2 і, коли зайшли до двору даного будинку то побачили двох осіб, одним із яких був ОСОБА_6 , ці особи нікуди не заходили і нічого із землі не піднімали і вони прослідували за ними. При цьому свідок ОСОБА_11 під час слідчого експерименту вказав маршрут слідування ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після розбиття автомобільного скла і цей маршрут не проходив повз бойлерну, за якою зі слів свідка ОСОБА_10 його товариш ОСОБА_6 знайшов сумку.

Суд вважає, що свідок ОСОБА_10 дав ці неправдиві показання у суді з метою сприяти своєму товаришу ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого злочину. При цьому суд звертає увагу на особу ОСОБА_10 , який 3 рази судимий за крадіжки майна, а також, що востаннє даний свідок судимий за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 13.06.2016 р. до реальної міри покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі за крадіжки майна, у тому числі вчинені спільно із ОСОБА_6 . На думку суду дружні стосунки даного свідка із ОСОБА_6 та вже наявність вироку, за яким слід реально відбувати покарання і спонукали даного свідка до надання у суді неправдивих показань.

Окрім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_6 також підтверджується наступними дослідженими судом доказами.

Протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, з якого видно, що 06.05.16 ОСОБА_8 звернувся із заявою до Подільського УП ГУНП в м.Києві про викрадення з розбиттям скла невідомими особами із автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , який він залишив на ніч 05.05.16 за адресою: проспект Правди, 31-а в м. Києві чорної шкіряної сумки «Катана» з особистими документами.

Протоколом огляду місця події від 06.05.16, згідно якого у період із 06.50 год. до 07.30 год. було оглянуто місцевість біля під`їзду 3 за адресою: проспект Правди, 10-а в м. Києві та виявлено ОСОБА_6 у якого на плечі знаходилась чорна шкіряна сумка «Катана», в середині якої знаходились особисті документи потерпілого ОСОБА_8 . Крім цього, у ОСОБА_6 серед іншого виявлено пару будівельних рукавичок. Поруч із ОСОБА_6 виявлено ОСОБА_10 у якого теж серед іншого виявлено та вилучено пару будівельних рукавичок та ліхтарик.

Протоколом огляду місця події від 06.05.16, згідно якого було оглянуто місцевість біля під`їзду 2 за адресою: проспект Правди, 31-а в м. Києві та виявлено автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , у якого розбите переднє бокове скло.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 288 тв від 18.05.2016, згідно якого ринкова вартість чорної сумки «Катана», яку викрав ОСОБА_6 з автомобіля, який належить потерпілому ОСОБА_8 , на момент вчинення цього злочину (06.05.2016) становить 1 050 гривень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.16, диском на, якому зафіксовано дану слідчу дію, відтвореним у суді та схемою, складеною слідчим, за результатами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , у яких зафіксовано як свідок ОСОБА_11 відтворив обставини за яких він із своїм колегою ОСОБА_12 , після розбиття автомобільного скла, у дворі будинку, помітив двох підозрілих осіб, які вишли з місця звідки лунав звук розбитого скла, та вони прослідували за цими особами до моменту затримання. При цьому даний свідок в ході слідчого експерименту вказав маршрут слідування ОСОБА_6 та ОСОБА_10 після розбиття автомобільного скла і з того моменту, як свідок помітив їх і цей маршрут не проходив повз бойлерну, за якою зі слів свідка ОСОБА_10 його товариш ОСОБА_6 знайшов сумку.

Речовим доказом, чорною шкіряною сумкою «Катана», таємно викраденою ОСОБА_6 із автомобіля потерпілого ОСОБА_8 .

Оцінюючи у сукупності всі вищенадані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, ОСОБА_6 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Намаганням уникнути кримінальної відповідальності суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що таємного викрадення майна з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 він не вчиняв, а сумку, яку в нього виявили та вилучили працівники поліції він знайшов за бойлерною. Ці показання повністю були спростовані свідками свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки останній маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України знову вчинив новий умисний злочин.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, у тому числі за крадіжки майна, знову вчинив новий умисний злочин, а саме крадіжку майна, що свідчить про його суспільну небезпеку та небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що виправить обвинуваченого лише тривала ізоляція від суспільства та відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_6 та попередити вчинення ним нових злочинів.

З огляду на особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі та вчинив новий злочин, що свідчить про його суспільну небезпечність та схильність до вчинення злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та обставини вчиненого злочину вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_6 учинив інкримінований йому злочин (06.05.16) до ухвалення вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, а тому суд вважає за необхідне застосувати при призначенні йому остаточного покарання положення ч.4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань.

Долю речових доказів вирішити з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Що ж стосується позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого матеріальної і моральної шкоди, то вони на думку суду підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст.128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ч.1 ст.129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_9 , в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , звернувся до суду з позовом до обвинуваченого ОСОБА_6 . У даному позові він просив стягнути з останнього на користь потерпілого матеріальну шкоду, яку той зазнав у зв`язку із вчиненням обвинуваченим злочину, зокрема, просив відшкодувати витрати потерпілого, які той зробив по відновленню розбитого у автомобілі скла та прибиранні автомобіля від осколків. В підтвердження цих витрат він долучив копії рахунку та акту виконаних робіт на загальну суму 3 526 грн. 51 коп. З урахуванням того, що судом встановлено, що саме ОСОБА_6 06.05.16, перебуваючи за адресою: проспект Правди, 31-а в м. Києві, розбивши скло в автомобілі «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , яким користувався потерпілий ОСОБА_8 , таємно викрав майно останнього, суд вважає, що ці витрати потерпілого, які пов`язані із відновленням працездатності автомобіля, який пошкодив ОСОБА_6 для полегшення вчинення злочину є збитками потерпілого, які має в повному обсязі відшкодувати ОСОБА_6 , який винен у їх заподіянні.

Що ж стосується решти позовних вимог представника потерпілого про відшкодування 2 000 гривень, які з його слів потерпілий витратив на відновлення втрачених документів, то з огляду на відсутність належних доказів, що такі витрати були здійснені суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Також суд вважає, що не підлягає також задоволенню вимога представника потерпілого про відшкодування потерпілому вартості викраденої у нього ОСОБА_6 сумки, оскільки, як встановив суд потерпілому вказану сумку було повернуто, про, що у суді підтвердив сам потерпілий, а тому суд вважає, що і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Що ж стосується вимог потерпілого про відшкодування йому моральної шкоди, то на думку суду позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому від злочину вчиненого ОСОБА_6 судом ураховується характер його душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку із викраденням у нього майна та пошкодженням автомобіля, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілому в результаті вчинення цього злочину було заподіяно моральну шкоду на суму 1 000 гривень.

В решті позовні вимоги потерпілого про стягнення моральної шкоди на думку суду підлягають відхиленню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 13.06.16, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 06.05.2016 року.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 :

- 3 526 грн. 51 коп. на відшкодування матеріальної шкоди;
- 1 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст.100 КПК України речові докази сумку «Катана» з документами, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити останньому, оскільки він є їх власником; ліхтарик, ФМ модулятор, пару рукавичок та мобільний телефон «Нокіа RM-1040», які знаходяться на зберіганні у камері схову Подільського УП ГУ НП у м. Києві, які як повідомив прокурор належать свідку ОСОБА_10 повернути останньому; мобільний телефон «Hokia E72-1» і пару рукавичок, які як повідомив прокурор належать ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні у камері схову Подільського УП ГУ НП у м. Києві залишити зберігати там же з метою забезпечення виконання вироку в частині задоволеного цивільного позову потерпілого; диск із результатами слідчих дій, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же зберігати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 1 143 грн. 48 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

СуддяОСОБА_1