АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/993/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1028/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
законного представника - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 12.01.2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюма Харківської області, громадянин України, з повною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу вказаного органу.
Вказаним вироком встановлено, що на початку вересня 2014 року, точну дату не встановлено, неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись у лісопосадці, розташованій за городом його домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , виявив кущ дикорослої коноплі. Достовірно знаючи, що ця рослина є наркотичним засобом, в порушення Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», він, з метою особистого споживання шляхом куріння, зірвав з вказаної дикорослої рослини конопель листя та суцвіття, переніс їх до себе в дім за вищевказаною адресою, де шляхом висушування та подрібнення виготовив речовину, яка, згідно з висновком хімічної експертизи від 17.02.2015 р. № 218, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, частину якого вжив шляхом куріння за допомогою пристрою для куріння типу «кальян», а частину, що залишилася, продовжував незаконно зберігати за вищевказаною адресою без мети збуту.

12 лютого 2015 року о 15 годині 30 хвилин, в ході обшуку будинку АДРЕСА_1 , в кімнаті ОСОБА_7 співробітники міліції виявили та вилучили вищевказану речовину, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою, в перерахунку на суху речовину 5, 8505 грамів, яку ОСОБА_7 незаконно придбав, виготовив і зберігав за вищевказаною адресою для особистого вживання, без мети збуту, а також пристрій для куріння типу «кальян», з внутрішнім нашаруванням речовини, яка є діючим наркотичним началом ТГК (тетрагідроканабінол) та інші канабіноїди.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Барвінківського районного Харківської області від 12.01.2017 та ухвалу Барвінківського районного Харківської області від 12.01.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України - скасувати. Просить звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

В обґрунтування вимог вказує, що суд свої рішення обґрунтував тим, що ОСОБА_7 на момент звернення до лікаря нарколога не страждав на наркоманію і, відповідно не потребував лікування від неї, а також те, що звернення ОСОБА_7 було не добровільним, а вимушеним. Захисник вважає вказані висновки помилковими та вказує, що 25.02.2015 р., ОСОБА_7 за власної ініціативи, з метою припинення вживання наркотичних засобів звернувся до лікувального закладу та в період з 25.02.2015 р. до 12.03.2015 р. пройшов курс лікування від наркоманії. На теперішній час, ОСОБА_7 будь-яких наркотичних засобів не вживає. Посилається і на те, що висновок суду щодо відсутності захворювання у ОСОБА_7 з приводу вживання наркотичних засобів та необхідності лікування є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України маються всі підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді; пояснення захисника . який підтримав апеляційну скаргу , пояснення обвинуваченого та законного представника , які також підтримали апеляційну скаргу; з`ясувавши думку прокурора, який вважав вирок районного суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи , винності особи у скоєнні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не заперечуються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002р , вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної
відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи
дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від
неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала
лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету
вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від
кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Згідно інформаційного листа ВССУ «Щодо правильного застосування норм КПК України при звільненні особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст.309 КК України», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України; 2) чи звернулася вона до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, тобто чи ставила вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи розпочала лікування. Відсутність хоча б однієї із цих умов унеможливлює звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності , суд першої інстанції ретельно перевірив обставини проходження обвинуваченим лікування та прийшов до висновку про відсутність , передбачених ч.4 ст. 309 КК України, підстав для його задоволення. Свої висновки суд належним чином виклав та мотивував в ухвалі від 12.01.2017р. , постановленій з дотриманням вимог процесуального закону (а.с.163-166 т.2).

Суд встановив, що ОСОБА_10 отримав копію обвинувального акту 24 лютого 2015р. і звернувся до лікаря нарколога Ізюмської центральної міської лікарні на наступний день. При цьому на момент звернення до лікарні ОСОБА_10 не страждав на наркоманію , не знаходився на відповідних обліках. При зверненні ОСОБА_10 до лікарні , останньому було встановлено діагноз-епізодичне вживання наркотичних засобів (коноплі). Вказані обставини підтверджені матеріалами кримінального провадження (а.с.116,131,135-136,144 т.2)

Тобто ОСОБА_10 не мав будь якої залежності від вживання коноплі. Враховуючи зазначене в сукупності з тим , що обвинувачений звернувся до медичного закладу на наступний день після отримання обвинувального акту , суд першої інтенції, проаналізувавши ці обставини дійшов до обґрунтованого висновку , що ОСОБА_10 не страждав на наркоманію і діяв з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування законних та обґрунтованих ухвали Барвінківського районного суду Харківської області від 12.01.2017р. про відмову в задоволенні клопотання захисника про закриття кримінального провадження та вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 12.01.2017р.відносно ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 12 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -