Справа №: 398/2372/17
провадження №: 1-кс/398/359/17
УХВАЛА
Іменем України
"07" серпня 2017 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника слідчого відділення Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , представника третьої особи ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 28 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2017 року начальник слідчого відділення Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт земельних ділянок, що використовуються на праві оренди ФГ «Агроперспектива» за кадастровими номерами:

:02:000:0245, :02:000:0288, :02:000:2379, :02:000:0109, :02:000:0110, :02:000:9030, :02:000:9031, :02:000:9032, :02:000:2001, :02:000:0186, :02:000:0141, :02:000:9034, :02:000:9033, :02:000:0118, :02:000:0228, :02:000:2038, :02:000:0215, :02:000:0656, :02:000:0244, :02:000:0128, :02:000:2037, :02:000:2036, :02:000:0117, :02:000:0116, :02:000:0297, :02:000:0125, :02:000:0126, :02:000:0218, :02:000:9036, :02:000:0212, :02:000:9035, :02:000:0111, :02:000:0112, :02:000:2389, :02:000:2388, :02:000:5099, :02:000:9040, :02:000:9041, :02:000:9042, :02:000:9037, :02:000:0122, :02:000:0121, :02:000:2035, :02:000:0183, :02:000:2004, :02:000:9043, :02:000:0098, :02:000:0005, :02:000:0199, :02:000:0253, :02:000:0240, :02:000:0238, :02:000:0205, :02:000:0287, :02:000:0123, :02:000:0292, :02:000:0047, :02:000:0114, :02:000:0234, :02:000:9044, :02:000:0203, :02:000:0202, :02:000:2005, :02:000:0279, :02:000:0181, :02:000:0127, :02:000:0092, :02:000:0280.

А також просить суд зобов`язати відділ (центр) надання адміністративних послуг Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області внести відомості про накладення арешту на нерухоме майно земельні ділянки, що використовуються на праві оренди та належать ФГ «Агроперспектива» до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Своє клопотання мотивує тим, що 16 травня 2017 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 , внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими змінено данні - достроково розірвано договори оренди земельної ділянки між орендодавцем ОСОБА_8 та орендарем ФГ «Агропеспектива» ОСОБА_9 , хоча будь-яких Угод про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки не укладалось.

28 травня 2017 року, за вказаним фактом слідчим слідчого відділення Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження № 0001036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

Слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування отримано достовірну інформацію, що незаконні реєстраційні дії відносно ФГ «Аргопеспектива», вчинені приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_7 .

8 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_9 звернулась з клопотання про арешт її майна, а саме земельних ділянок, котрі перебувають у користуванні ФГ «Агроперспектива» на праві оренди, так як вважає, що діями невідомих осіб можливе продовження вчинення протиправних дій, що може призвести до заподіяння шкоди та порушення її прав.

Слідчий вказує, що з метою запобігання вчинення незаконних операцій з нерухомим майном земельними ділянками, що використовуються на праві оренди ФГ «Агроперспектива», необхідно накласти на нього арешт на підставі ч. 4 ст. 38, ч.1 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали саме з тих мотивів, що викладені в ньому, просили клопотання задовольнити, додаткового обґрунтування з посиланням на мету та підстави накладення арешту не надали.

Представник потерпілої ОСОБА_9 клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник власника земельної ділянки ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 проти клопотання заперечував у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю, зазначаючи, що накладення арешту порушить права власників земельних ділянок, які не є підозрюваними чи обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Олександрійським РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001036 від 28 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Згідно витягу від 05.07.2017 року з кримінального провадження №0001036 невстановлена особа підробила підпис та печатку ОСОБА_10 на договорах про дострокове розірвання договору оренди землі. Особа, яку повідомлено про підозру відсутня.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого не містить підстави та мети відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідного обґрунтування необхідності арешту 68-ми перелічених в клопотанні земельних ділянок, які належить на праві власності різним фізичним особам, жодна з яких не є підозрюваним/обвинувачем у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 28 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Крім того, в обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на норми ст. 170 КПК України в застарілій редакції, що була чинною до 28.02.2016 року.

Постанова про визнання речовими доказами відповідних земельних ділянок слідчим у встановленому законом порядку не виносилась, а вказане майно не відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч.1 ст.170 КПК України та п.2 п.2.6. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» - арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст..ст.276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження. Тому для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено п.1 ч.3 ст.132 КПК України. Обґрунтована підозра визнається такою, якщо є факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могло вчинити правопорушення у межах кримінального провадження, і це може бути підтверджено пред`явленою підозрою згідно зі ст.276-278 КПК України (п.175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Відповідно до норми ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки по кримінальному провадженню № 0001036 від 28 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, особи, що мають статус підозрюваного чи обвинуваченого відсутні, необхідність арешту слідчим та прокурором не доведена, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98,170-173, 309 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника слідчого відділення Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1