Провадження № 11-кп/792/85/17
Справа № 673/1365/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 18 липня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, утриманців немає, працює по цивільно правовому договору будівельником монтажником ТОВ «Родина Энержи Груп», проживав по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18 грудня 2000 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 29 листопада 2002 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 12 серпня 2003 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 18 червня 2008 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі. 19.08.2015 року звільнений по відбуттю строку покарання;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрано у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня взяття під варту.
Речові докази у справі: кутову шліфувальну машинку марки «Makita», електродриль ударний марки «Hobby», електричну шліфувальну машинку, набір свердлів по металу, набір торцевих головок, електричний лобзик марки «Makita», набір стамесок в кількості 12 штук марки «Fevri», електрогенератор марки «NUPOWER Evolution» NPEGG2400, заточувальний станок марки «Tecomec» Easy Grinder», бензопилу марки «Zenoah G3200», які передані на зберігання ОСОБА_9 , постановлено вважати повернутими за належністю.
Процесуальні витрати по справі на загальну суму 1468,32 грн. постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
За вироком суду, ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не погашені судимості, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.
17 квітня 2016 року в період часу з 01 год до 04 год. ОСОБА_7 з метою викрадення чужого майна, таємно проник до приміщень літньої кухні та гаража, які розташовані на території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 . За вказаних обставин, ОСОБА_7 із приміщення літньої кухні повторно викрав бензиновий електрогенератор марки «NUPOWER Evolution» NPEGG2400 вартістю 3087грн. 50коп., електромийку для автомобілів і господарських потреб марки «IP-IPX», червоного кольору, вартістю 5000 грн. та три поліпропіленові мішки, вартістю 4 грн. кожен, а в подальшому з приміщення гаража викрав: електричну шліфувальну машинку марки «Hobby», вартістю 256 грн. 50 коп., електричний ударний дриль марки «Hobby», вартістю 290 грн.70 коп., набір торцевих головок, який складається з 57 предметів (14 з яких відсутні), вартістю 444 грн.60 коп., перфоратор виробництва Німеччини, вартістю 1800 грн., набір свердлів по металу марки «Ekrino», який складається з 10 предметів (2 з яких відсутні), вартістю 130 грн. 81 коп., відрізок алюмінієвого кабелю АВВГ 4х6 довжиною 30 м., вартістю 240 грн., набір стамесок (12шт.), марки «Fevri», вартістю 598 грн. 50 коп., заточувальний станок марки «Tecomec» Easy Grinder, вартістю 2897 грн. 81 коп., кутову шліфувальну машинку марки «Makita» серія моделі 9069, вартістю 1600 грн., бензопилу марки «Zenoah G3200», вартістю 2696 грн. 53 коп., набір із шуруповерта та гайковерта марки «Makita» серій 6347D та 6980FD відповідно в пластиковому футлярі, загальною вартістю 1800грн., електрорубанок марки «BOSH PHO 20-82», вартістю 1200 грн., пристрій для шліфування у важкодоступних місцях марки «Dremel 300», вартістю 1200 грн., електролобзик марки «Makita» моделі 4329, вартістю 1030 грн. 16 коп. та кутову шліфувальну машинку марки «Makita» моделі 9557NB, вартістю 748 грн.12 коп. Всього ОСОБА_7 викрав належне ОСОБА_9 майно загальною вартістю 25033 грн. 23 коп., чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, не оспорюючи доведеності своєї вини та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки він повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повернув потерпілому викрадені речі, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_10 та її троє неповнолітніх дітей, обвинувачений захворів на туберкульоз.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки) потерпілого ОСОБА_9 , вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, за викладених у вироку обставинах, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам справи і не оспорюються учасниками процесу.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують його покарання, суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; врахував відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин. Суд врахував, що обвинувачений по місцю проживання та реєстрації характеризуються позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, після відбуття покарання на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин. Суд врахував також позицію потерпілого ОСОБА_9 в суді, який просив призначити покарання в межах санкції кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене. Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України покарання в виді позбавлення волі в межах мінімального строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України., яке слід відбувати реально.
Суд першої інстанції при обранні виду та строку покарання в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається апелянт: щире каяття, сприяння обвинуваченим розкриттю злочину, який добровільно видав частину викраденого ним майна. Доводи апелянта про наявність підстав для призначення покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї статті, на увагу не заслуговують, позаяк обставини, передбачені ч. 1 ст. 69 КК України, за яких можливе призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, в даному провадженні відсутні; а обставини, на які посилається апелянт, давали суду підстави для призначення покарання в виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи апелянта, що в нього на утриманні перебуває дружина та її троє неповнолітніх дітей не вказують про наявність підстав для призначення покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України, вказані обставини існували і на момент вчинення злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці; такі обставини не є такими, що пом`якшують покарання, не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також не дають підстав вважати, що злочин обвинуваченим вчинений внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин. Захворювання обвинуваченого , діагностоване після ухвалення вироку, з приводу якого він отримує лікування згідно стандартів МОЗ України, не дає підстав для призначення обвинуваченому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, про що він вказує в апеляційній скарзі.

Своє рішення про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання в виді трьох років позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином мотивував і колегія суддів вважає таке рішення переконливим, та вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому судом явно несправедливого покарання внаслідок його суворості. Призначене покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 7 грудня 2016 року по 9 лютого 2017 року включно, з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2