АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/6342/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/650/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.ч. 1,2 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 1 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 1 грудня 2016 року з врахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09.12.2016р. про виправлення помилки
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.04.2011 р. Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 307,ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.07.2011 р. звільнений у зв`язку із відбуттям покарання, судимість у встановленому порядку не знята і не погашена,
визнанний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 3 роки, протягом якого ОСОБА_7 , на підставі ст. 76 КК України , зобов`язаний повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Вироком встановлено, що 07.08.2015 р., близько 07:15 год., ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майка і переслідуючи мету наживи, із корисливих мотивів, знаходячись в тролейбусі № 45 маршруту, що прямував від станції Плиткова до зупинки станції метро «Пролетарська» в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_8 , мобільний телефон «Samsung GT-C6712» вартістю згідно висновку експерта № 4131 від 29.07.2016 р на суму 360 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
26.02.2016 р. , близько 09:00 год., ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна і переслідуючи мету наживи, із корисливих мотивів, знаходячись в тролейбусі № 46 маршруту, що прямував від станції П`ятихатській до зупинки станції метро «Пролетарська» в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_10 , мобільний телефон «Samsung GT-19082» вартістю відповідно висновку експерта № 4065 від 29.07.2016 р на суму 2250 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
07.04.2016 р. ,близько 18:10 год. , ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майна і переслідуючи мету наживи, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в маршрутному таксі № 64, що прямував від станції Тракторний завод до зупинки Архітектора Альошина, 41 в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_11 , мобільний телефон «Nokia Lumia 630» вартістю згідно висновку експерта № 4064 від 29.07.2016 р. на суму 1326 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
08.04.2016 р., близько 07:45 год., ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майна і переслідуючи мету наживи, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в маршрутному таксі № 16, що прямував від зупинки по вул. С. Грицевца, 13 до зупинки станції метро «Пролетарська» в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_12 , мобільний телефон «Samsung Galaxy S III Duos» вартістю згідно висновку експерта № 2391 від 29.07.2016 р. на суму 3816 грн., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
14.07.2016 р. , о 08:20 год., ОСОБА_7 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадання чужого майна і переслідуючи мету наживи, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись в тролейбусі № 45, що прямував від станції Мохнацька до зупинки станції метро «Пролетарська» в м. Харкові, таємно викрав з жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_13 , гаманець вартістю згідно висновку експерта № 3946 від 29.07.2016 р на суму 379 грн. з грошима у розмірі 270 грн. та дві банківські картки банку «Інвестиції та заощаджень». Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, з викраденим в такій спосіб майном потерпілої ОСОБА_13 направився до супермаркету «Восторг» розташованого по пр. Московському, 274 В в м. Харкові та перебуваючи на першому поверху даного приміщення, з банкомату «Юні кредіт банк», з банківської картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , на якій був баланс 2.378 грн. 24 коп., зняв грошові кошти в сумі 2000 грн., чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 2649 грн.
Не погодовшись з рішенням районного суду, заступник прокурора Харківської області подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 1 грудня 2016 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необгрунтованим застосуванням ст. 75 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В обгрунтування вимог вказує на те, що суд при призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України не мотивував своє рішення про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням та не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння тяжкого злочину, на шлях виправлення не став та скоїв 5 епізодів злочинів проти власності на загальну суму більше 10000 грн., завдані злочином збитки не відшкодував. Вважає, що враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини їх скоєння, особу обвинуваченого, висновки суду про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку потерпілої , яка підтримала апеляціну скаргу прокурора ; думку обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, просив вирок районного суду залишити без змін як законний та обґрунтований; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, вини та кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не заперечуються. Клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, або дослідження нових доказів від учасників процесу не надходило.

З урахуванням зазначеного, відповідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Як вбачається з вироку, суд зробив висновок про можливість виправлення обвинуваченого та звільнення його від відбування покарання з застосуванням ст.75 КК України враховуючи: ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу обвинуваченого, який раніше судимий , на обліку у нарколога та психіатра не стоїть; наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у виді щирого каяття; наявність обставини , що обтяжує покрання у виді рецидиву злочину; відсутність матеріальних претензій потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.

Так, ОСОБА_7 , будучи працездатним, ніде не працює; раніше засуджений за збут наркотичних засобів; не звадажаючи на те, що за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова йому призначалось покрання з застосуванням ст. 69 КК України, довіри суду не виправдав і вчинив п`ять епізодів крадіжок чужого майна , що свідчить про його стійку антисоціальну та кримінальну направленість , а також намагання забезпечення своїх матеріальних потреб саме шляхом скоєння корисливих злочинів, а не суспільно-корисною працею.

Заяви потерпілих щодо відсутності матеріальних претензій до обвинуваченого, не свідчать про наявність добровільного відшкодування обвинуваченим завданої шкоди .

Отже вказані районним судом підстави для застосування щодо обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з врахуванням тяжкості злочинів та даних про особу обвинуваченого , навіть за умови щирого каяття останнього, не є достатньою підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Посилання обвинуваченого в суді апеляційної інстанції на наявність у нього неповнолітнього сина 1999 р.н. та батьків похилого віку , які мешкають разом з ним, також не є достатньою підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вказана обставина вже враховувалась при ухваленні вироку Орджонікідзевського районного суду 13.04.2011р., як підстава для призначення ОСОБА_7 покрання нижче найнижчої межі санкції ч. ст. 307 КК України. Але відповідних висновків для себе ОСОБА_7 не зробив, знов скоїв ряд корисливих злочинів , тому колегія суддів вважає, що обвинувачений не є щирим і свідомо використовує свій сімейний стан для пом`якшення кримінальної відповідальності.

Таким чином , доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України є обґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.420 КПК України неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неодружений.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покрання ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покрання і вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова області від 1 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим , остаточно призначити покрання ОСОБА_7 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

В іншій частині вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова області від 1 грудня 2017 року залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -