Справа № 461/2753/17
Провадження № 1-кс/461/2638/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів викладених у ній, просить таку задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги з мотивів безпідставності. Просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наведеного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2017, надано слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 або іншим слідчим у кримінальному провадженні чи за його дорученням оперативним працівникам, дозвіл на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщенні інтерактивного закладу, з метою відшукання і вилучення документів та інших матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а саме: платіжних терміналів, комп`ютерної техніки, мережевого обладнання та іншого обладнання, що використовується для надання відвідувачам клубу можливості доступу до азартних ігор, готівкових коштів, здобутих у результаті вчинення кримінального правопорушення, чорнових записів, електронних носіїв інформації, документів про оренду, надання телекомунікаційних послуг, бухгалтерських та інших документів і предметів, мобільних телефонів та інших засобів зв`язку, які містять відомості про здійснення незаконної діяльності з організації і проведення азартних ігор.
Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Крім того, в рамках даного кримінального провадження слідчим винесено постанову про призначення судової комп`ютерно технічної експертизи від 30 березня 2017 року, проведення якої доручено експертам ЛНДІСЕ. На день розгляду скарги, вказана експертиза ще не проведена.
Відповідно до ст. 303 КПК України під час досудового розслідування до слідчого судді може бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
Тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Відтак, не є тимчасово вилученим майном речі, що вилучені під час обшуку відповідно до переліку, що зазначений в ухвалі суду. Таким чином, до цього майна не застосовується норма абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо необхідності повернення майна.
Заявником не надано суду жодних доказів вилучення іншого майна крім того, яке зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За вищенаведених обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги, так як в ході судового розгляду встановлено, що слідчий діяв у відповідності до норм КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Повний текст ухвали оголошено 24 квітня 2017 року о 16 годині 00 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1