УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в м. Києві клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0014786 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про накладення арешту на речі вилучені під час огляду місця події 12.12.2016 року в салоні автомобіля ЛШМД реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова 14, а саме:

-одяг трупа а саме светр, сорочка, труси, джинси, шкарпетки, черевики;
-змиви з долонь обох рук;
-зрізи нігтьових пластин пальців рук трупу ОСОБА_6 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0014786 від 12.12.2016 року.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0014786, дані щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1,4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно фактичних обставин справи встановлено, що до СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві надійшов рапорт оперативних працівників Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, про те, що 12.12.2016 року до ЧЧ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві звернулася ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про те, що з 09.12.2016 року було втрачено зв`язок із ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_9 1950 р.н. та сином ОСОБА_10 1976 р.н. 12.12.2016 року о 18:00 годині у приміщенні квартири АДРЕСА_2 було виявлено розчленовані трупи людей.
Після цього, в приміщенні квартири АДРЕСА_3 виявлений труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний труп після проведеного огляду поміщений до салону автомобіля ЛШМД, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де під час огляду виявлено та вилучено:
-одяг трупа а саме светр, сорочка, труси, джинси, шкарпетки, черевики;
-змиви з долонь обох рук;
-зрізи нігтьових пластин пальців рук трупу ОСОБА_6 ;
12 грудня 2016 року слідчим Солом`янського УП ГУНП в м. Києві на підставі ст.ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України та враховуючи невідкладний випадок, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що дану слідчу дію необхідно було провести відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, та у розумні строки, беручи до уваги повноту процесуального розслідування, було проведено огляд трупу в салоні автомобіля ЛШМД реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Київ, вул. А.Антонова 14.
Слідчий зазначає, що з метою тимчасового позбавлення інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказані речі, а також з метою належного зберігання речових доказів, використання та перешкоджання подальшому їх знищенню, слідчий був вимушений звернутися із клопотання про накладення арешту на вилучене майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Разом з тим, другий абзац зазначеної норми передбачає можливість накладення арешту у вигляді заборони для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
12.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014786 внесені відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 4 ч. 2 ст.115 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події 12.12.2016 р. був виявлений труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також після проведеного огляду поміщений до салону автомобіля ЛШМД, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де під час огляду виявлено та вилучено:
-одяг трупа а саме светр, сорочка, труси, джинси, шкарпетки, черевики;
-змиви з долонь обох рук;
-зрізи нігтьових пластин пальців рук трупу ОСОБА_6 .
Постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві від 13.12.2016 р. одяг трупа а саме светр, сорочка, труси, джинси, шкарпетки, черевик, змиви з долонь обох рук, зрізи нігтьових пластин пальців рук трупу ОСОБА_6 визнано речовими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що слідчим доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, то його слід задовольнити, оскільки настання інших наслідків може перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи вищевикладене, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 372 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0014786 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речі вилучені під час огляду місця події 12.12.2016 року в салоні автомобіля ЛШМД, реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова 14, а саме:

-одяг трупа, а саме: светр, сорочка, труси, джинси, шкарпетки, черевики;
-змиви з долонь обох рук;
-зрізи нігтьових пластин пальців рук трупу ОСОБА_6 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1