ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, одруженого, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
З 12 липня 2015 року, ОСОБА_4 , на добровільних засадах, безоплатно, не будучи військовослужбовцем, бере участь у формуванні та забезпеченні ведення нормального побуту особового складу ОЗСП «Азов» військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у якості майстра із сантехнічного обслуговування.
На початку липня 2016 року, перебуваючи у розташуванні вказаного підрозділу, та виконуючи роботи з прибирання прилеглої до військової частини території, що за адресою АДРЕСА_2 , неподалік паркана знайшов шістдесят набоїв, що є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї 5,45 мм., проміжковими набоями з кулями із сталевим осердям, до автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета конструкції Калашникова (РКК-74), з яких тридцять набоїв виробництва Ульянівського машинобудівного заводу, СРСР, 1982 року випуску та тридцять набоїв виробництва Луганського станкобудівного заводу, м. Луганськ, України, 1984 року випуску.
У свою чергу, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю, боєприпасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки придбання, носіння і зберігання зброї та бойових припасів, при вище вказаних обставинах, незаконно привласнив знайдене, чим незаконно придбав вказані вище 60 бойових припасів.
У подальшому ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою їх подальшого зберігання непомітно для оточуючих, приховав знайдені та придбані ним 60 набоїв в свої особисті речі, де в обраному ним місці незаконно, умисно, зберігав без передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю, боєприпасами та вибуховими речовинами.
Надалі, 07.07.2016, ОСОБА_4 , прибувши залізничним транспортом із розташування вказаної військової частини до АДРЕСА_3 , вчинив умисне, незаконне носіння (переміщення, транспортування) 60 вище вказаних набоїв, безпосередньо при собі у особистому ранці, не маючи на те передбаченого законом дозволу на поводження із вогнепальною та холодною зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, де на території залізничного вокзалу станції «Хмельницький» Південно-Західної залізниці, що по вул. Проскурівській, 92, під час огляду працівниками поліції у ОСОБА_4 було вилучено зазначенні боєприпаси.
Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на протязі тривалого часу у розташуванні військової частини, приймаючи участь у військових навчаннях та будучи обізнаним про правила поводження зі стрілецькою зброєю і боєприпасами до неї, усвідомлюючи те, що боєприпаси, вибухові речовини та холодна зброя відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, порушив вимоги п. 1 "Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України", затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471ХІІ, п.п. 9,11,15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також п.п. 9.1, 9.2, 11.1 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, внаслідок чого в період часу із початку липня 2016 року по 07.07.2016, перебуваючи в м. Маріуполь, незаконно придбав, а в подальшому зберігав та носив знайдені ним бойові припаси, а саме шістдесят набоїв, що є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї 5,45 мм., проміжковими набоями з кулями із сталевим осердям, до автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета конструкції Калашникова (РКК-74), з яких тридцять набоїв виробництва Ульянівського машинобудівного заводу, СРСР, 1982 року випуску та тридцять набоїв виробництва Луганського станкобудівного заводу, м. Луганськ, України, 1984 року випуску, котрі у відповідності до висновку експерта №125-Б від 22.08.2016, є придатними для стрільби.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, як умисні дії, які виразились у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
28 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Сторонами угоди визначено можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування на підставі положень статті 75 КК України, встановлення йому іспитового строку 1 рік, а також покладення на нього передбачених частиною 1 статті 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у придбанні, зберіганні та носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до вимог статті 100 КПК України, визнані речовими доказами шістдесят предметів зовні схожі на набої калібру 5,45 мм, дві гільзи калібру 9 мм, гільзу калібру 7,62 мм, хвостовик від міни калібру 120 мм, та кулі, підлягають знищенню.
Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 703 грн. 68 коп. за проведення експертизи.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2016 року, укладену між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробування на підставі положень статті 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.
Покласти на ОСОБА_4 передбачені частиною 1 статті 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Долю речових доказів вирішити наступним чином - шістдесят предметів зовні схожі на набої калібру 5,45 мм, дві гільзи калібру 9 мм, гільзу калібру 7,62 мм, хвостовик від міни калібру 120 мм, та кулі, які зберігається в камері зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, після вступу вироку в закону силу знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 703 грн. 68 коп. за проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1