АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/946/17
Категорія ст. 190 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00001851 відносно
ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі процесуальний прокурор вважає, що викладені в ухвалі обставини є необґрунтованими, а ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, в тому числі такої загальної засади кримінального провадження, як законність, суд на підготовчому судовому засіданні зобов`язаний перевірити зміст обвинувального акту на відповідність вимогам КГЖ України з метою його подальшого призначення до розгляду при наявності на те правових підстав.

Нормами ст. 291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту, недотримання яких, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України.

Так, частиною другою статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, у тому числі й анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

Таким чином, фактично чинне кримінальне процесуальне законодавство висуває вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту, які визначені статтею 291 КПК України та які повинні бути перевірені судом у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. А згідно ч.6 ст.29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд в своїй ухвалі зазначив про те, що відомості, зазначені в обвинувальному акті щодо місця проживання потерпілих не відповідають дійсності, та потребують уточнення.

Проте, у зазначеному обвинувальному акті зазначені відомості щодо фактичного місця проживання кожного потерпілого, які були встановлені під час досудового розслідування.

Так, у обвинувальному акті місце проживання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 зазначено вірно, відповідно до відомостей, зазначених останніми при поданні ними заяв про вчинення кримінального правопорушення відносно них та відповідно до інформації, яку вони повідомляли під час допиту у якості потерпілих.

У матеріалах кримінального провадження знаходяться відомості про те, що місце реєстрації ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відповідає зазначеному у обвинувальному акті місцю проживання.

Також у ході судового розгляду д прокурором надавалась інформація для долучення до матеріалів кримінального провадження про здійснення виклику потерпілих до зали судового засідання на 04.04.2017 по телефону, за результатами якого був складений рапорт про те, що потерпілі були повідомлені про час та місце проведення підготовчого судового засідання, але, зі слів останніх, вони не мають змоги прибути у зазначений час до м. Запоріжжя, у зв`язку із чим вони просили перенести проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до положень ст.135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Суд помилково дійшов до висновку, що відомості щодо місця проживання потерпілих, зазначені в обвинувальному акті не відповідають дійсності, оскільки за вказаними адресами були здійснені судові виклики, які не надали позитивних результатів, оскільки вони повернулись у зв`язку із закінченням строку їх зберігання строку їх зберігання на поштовому відділенні.

Вважаю викладені судом доводи необґрунтованими та передчасними, такими, що не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки судом не вжито усіх можливих заходів, передбачених законодавством, для повідомлення потерпілих про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, обмежившись лише надісланням судових повісток за місцем мешкання потерпілих.

Крім того, вважаю, що доводи суду про недійсність зазначеного в обвинувальному акті місця проживання потерпілих є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки неотримання зазначеними особами судових повісток на поштовому відділенні ніяким чином не підтверджує даний факт, а свідчить лише про неможливість чи небажання зазначених осіб з`явитись до поштового відділення для отримання повідомлень.

Статтею 21 КПК України кожному гарантовано право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом. Статтею 318 КПК України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Також, статтею 318 КПК України унормовано, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Водночас суд, виносячи ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору порушує зазначені принципи щодо вирішення провадження в розумні строки.

З огляду на викладене вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складено з дотриманням усіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001851 від 20.04.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_6 раніше був предметом розгляду підготовчого судового засідання за участю судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за результатами якого був призначений до судового розгляду.

Просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2017 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору, яку такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Як вбачається з судового рішення, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачувався у заволодінні шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб 04.03.2015 року грошовими коштами ОСОБА_14 в розмірі 200 грн., 19.03.2015 року грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 350 грн. та грошовими коштами ОСОБА_11 в розмірі 350 грн., 20.03.2015 року грошовими коштами ОСОБА_12 в розмірі 400 грн.

Вказані дії ОСОБА_6 прокурором були кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодом від 04.03.2015 року як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, за епізодами від 19.03.2015 року, 20.03.2015 року, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та виправдано через недоведеність наявності в його діянні складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки судове провадження здійснено за відсутності потерпілих, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено судом апеляційної інстанції перевіркою матеріалів провадження, що судове провадження, в тому числі і підготовче судове засідання по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 було здійснено за відсутності потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які не були належним чином повідомлені про дати, час і місце судових засідань.

З цих підстав ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.01.2017 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 в цій справі скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Враховуючи, що вирок суду у даній справі скасовано з тих підстав, що судове провадження, в тому числі і підготовче судове засідання, по кримінальному провадженню було здійснено за відсутності потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які не були належним чином повідомлені про дати, час і місце судових засідань, при новому розгляді кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

Так, згідно обвинувального акту місце проживання потерпілої ОСОБА_12 : АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 : АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 : АДРЕСА_3 .

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого, у тому числі місце їх проживання для забезпечення своєчасного та належного повідомлення потерпілого про час та місце проведення судових засідань (в тому числі і підготовчого).

Проте, вказані вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування виконано не було, оскільки в ході підготовчого судового засідання судом було направлено повістки про виклик за вказаними в обвинувальному акті адресами проживання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також потерпілого ОСОБА_14 , однак вони повернулись у зв`язку із закінченням строку їх зберігання на поштовому відділенні.

Судом здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області згідно якої вказано адресу реєстрації ОСОБА_10 : АДРЕСА_4 . Разом з цим в обвинувальному акті не вірно вказано місце проживання ОСОБА_10 .

Крім того, судом здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області згідно якої вказано адресу реєстрації ОСОБА_11 : АДРЕСА_5 , тобто адреса відмінна від обвинувального акту.

Адреси реєстрації потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 за відомостями адресно-довідкового бюро співпадають з обвинувальним актом.

За вказаними адресами реєстрації потерпілих за відомостями адресно-довідкового бюро також здійснені судові виклики потерпілих, які не надали позитивних результатів, оскільки вони повернулись у зв`язку із закінченням строку їх зберігання на поштовому відділенні.

Отже відомості, зазначені в даному обвинувальному акті щодо місця проживання потерпілих, не відповідають дійсності, та потребують уточнення, у зв`язку із чим прокурору необхідно встановити відомості щодо їх фактичного місця проживання.

Таким чином, судом вживались заходи з метою забезпечення явки потерпілих в судове засідання, так з 06.02.2017 року, тобто з моменту надходження кримінального провадження до суду підготовче судове засідання призначалось тричі 23.02.2017 року, 16.03.2017 року, 04.04.2017 року, однак вжиті заходи не надали позитивного результату.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до обвинувального акту, місце проживання потерпілої ОСОБА_11 : АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 : АДРЕСА_3 .

Судом здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Київській області згідно якої вказано адресу реєстрації ОСОБА_10 : АДРЕСА_4 . Разом з цим в обвинувальному акті не вірно вказано місце проживання ОСОБА_10 .

Крім того, судом здійснено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області згідно якої вказано адресу реєстрації ОСОБА_11 : АДРЕСА_5 , тобто адреса відмінна від обвинувального акту.

Таким чином, в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам КПК України, оскільки в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить відомостей щодо фактичного місця проживання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору, а тому апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: