Справа №451/1396/16-к
Провадження № 1-кп/451/163/16
ВИРОК
іменем України
05 грудня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2

та ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Радехів об`єднані кримінальні провадження №0000504, №0000496 та №0000522 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Отроків Новоушицького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, не депутата, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, 04.04.2012 засудженого Радехівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та 1 місяць,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2016 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в житловому будинку що розташований в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно з корисливих спонукань та повторно, оскільки судимість за попередньо скоєний корисливий злочин не погашена і не знята в установлений законом порядок, з кишені куртки ОСОБА_7 , що знаходилась на ліжку, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 700 гривень, які належали ОСОБА_8 , чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вище вказану суму.

Крім цього, 05 жовтня 2016 року, близько 17 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів паспортом громадянки України ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , що 12.01.2005 виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області.

Також, приблизно 10 жовтня 2016 року, близько 11 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно з корисливих спонукань, повторно, оскільки судимість за попередньо скоєний корисливий злочин не погашена і не знята в установленому законом порядку, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Нокіа-101» чорного кольору вартістю 350 гривень із сім картою оператора мобільного зв`язку оператора «Київстар» вартістю 25 гривень котрий належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 375 гривень.

Крім цього, 30 жовтня 2016 року, близько 20 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_10 , що розташований в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно з корисливих спонукань, повторно, оскільки судимість за попередньо скоєний корисливий злочин не погашена і не знята в установленому законом порядку, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 200 гривень та парасолю чорного кольору вартістю 200 гривень котрі належать ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальну шкоду останньому на загальну суму 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України визнав повністю та дав суду покази, що в повній мірі відповідають обставинам справи. Так, не пригадуючи точного часу та дати, у червні 2016 року, до нього прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які принесли із собою спиртне та, яке вони розпивали. Коли алкогольні напої закінчилися, ОСОБА_8 сказав до ОСОБА_7 , щоб той дав йому гроші на придбання спиртного. ОСОБА_7 витягнув свій паспорт і з нього дістав гроші в сумі 750 гривень, з яких дав 50 гривень йому і він пішов та придбав алкогольні напої. Знаючи про те, що у кишені куртки ОСОБА_7 знаходяться гроші, він вирішив їх викрасти. Таким чином, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , він витягнув з кишені куртки паспорт, з якого забрав грошові кошти, а паспорт кинув під ліжко. Допивши спиртне ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пішли до дому. На наступний день, приблизно в обідній час до його будинку повернувся ОСОБА_7 та повідомив, що загубив паспорт та гроші і попросив оглянути кімнату де вони розпивали спиртне. Відповідно, під час огляду кімнати, під ліжком було виявлено паспорт, грошей у якому не було.

Також, 05 жовтня 2016 року, близько 17 години, він знаходився в приміщенні житлового будинку, що в АДРЕСА_1 та у якийсь момент вступив у словесну суперечку із своєю співжителькою - ОСОБА_5 .. У ході суперечки ОСОБА_5 повідомила його, що переїздить до своїх родичів та вийшла на вулицю. Скориставшись її тимчасовою відсутністю та розуміючи, що діє протиправно, він із сумки потерпілої забрав її паспорт громадянки України та відмовився повернути такий на її вимогу. Паспорт ОСОБА_11 перебував у його віданні до моменту вилучення його працівниками поліції.

Крім цього, наприкінці жовтня цього року, приблизно о 19 годині, він пішов до ОСОБА_10 , який проживає у с.Шайноги Радехівського району і, який є його кумом та розмовляючи із ним, дивився телевізор. Через деякий час ОСОБА_12 заснув, а він маючи намір на викрадення якихось речей у того, взяв із столу парасолю чорного кольору, грошові кошти в сумі 200 гривень однією купюрою, які лежали біля телевізора. Заховавши гроші в кишеню куртки, а парасолю під куртку, він присів на крісло і в цей момент проснувся потерпілий ОСОБА_10 , з яким він попрощався та пішов додому.

Також, 10.10.2016, приблизно в 11 годині, він перебував у гостях своєї сусідки ОСОБА_9 , яка є хресною мамою його дитини. Таким чином, зайшовши в приміщення літньої кухні, він побачив на столі мобільний телефон марки «Нокіа», чорного кольору та вирішив його викрасти. Взявши вказаний телефон, він заховав його в кишеню та пішов до дому, де діставши сім карту, розламав її. На наступний день, перебуваючи у господарстві ОСОБА_9 , викрадений ним напередодні телефон упізнала донька потерпілої.

У скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд ОСОБА_6 суворо не карати.

Учасники судового провадження не заперечили стосовно визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінальних проваджень, зокрема тих, що лягли в основу обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, переконавшись у правильності розуміння ними обставин кримінального провадження та в добровільності їх позиції за відсутності заперечень і сумнівів, роз`яснивши при цьому їм, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винними в скоєнні інкримінованих злочинів та дав суду покази, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, доведено повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.

Під час визначення обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд в якості обставин, що пом`якшують покарання, визнає йому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, в діях обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом до уваги приймаються суспільна небезпека скоєного, приведені вище пом`якшуючі покарання обставини та позиція потерпілих щодо призначення такої.

У відповідності до наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо міри покарання, таку слід призначити в межах санкції статей обвинувачення, із врахуванням вимог ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, а запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Питання речових доказів, до яких віднесено паспорт громадянина України, мобільний телефон та парасолю, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк три роки;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк терміном на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти обов`язки не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Нокіа-101» чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_1 ;

парасолю чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_10 , жителю АДРЕСА_1 ;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що 12.01.2005 виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подання її через Радехівський районний суд Львівської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1