Справа № 135/354/17
Провадження у справі № 1-в/135/30/17
У Х В А Л А
іменем України
17.05.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ДЕРЖАВНОЇ

УСТАНОВИ «ЛАДИЖИНСЬКА

ВИПРАВНА КОЛОНІЯ(№91)» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м. Ладижин Вінницької області, клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що передбачено ст. 82 КК України.

На обґрунтування свого клопотання повідомив, що відбуває покарання у Ладижинській ВК №39 у виді 9 років позбавлення волі. Вважає, що є всі підстави для того, щоб задовольнити його клопотання, адже у нього немає жодного стягнення, він не порушував внутрішній режим утримання, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ньому, та просили задовольнити вимогу щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Представник виправної колонії ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений не став на шлях виправлення, при цьому надав суду характеристику на засудженого.

Вивчивши матеріали клопотання з додатками, матеріали особової справи засудженого, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КПК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до частини 3 пункту 4 статті 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ "ЛАДИЖИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№39)" за вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 06.07.2015 року за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно ухвали апеляційного суду Запорізької області від 29.03.2016 року ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання за вироком Мелітопольського міського суду Запорізької області від 06.07.2015 року строк попереднього ув`язнення з 03.09. 2013 року по 29.03.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 03.09.2013 року. Кінець строку: 06.02.2020року.

ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання, що підтверджується матеріалами особової справи засудженого, однак на шлях виправлення не став.

Із характеристики на засудженого ОСОБА_4 видно, що за час відбування покарання в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ "ЛАДИЖИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№39)" він на шлях виправлення не став, характеризується посередньо, заходи стягнення та заохочення адміністрацією установи не застосовувалися. На виробництві установи не працевлаштований. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність в організації їх роботи не проявляє. Не приділяє необхідної уваги до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Власної ініціативи щодо працевлаштування не проявляє.
З огляду на викладене, враховуючи дані обставини та наявні формальні підстави для звільнення за ст. 82 КК України, суд вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню, оскільки, хоча засуджений і відбув більше 2/3 строку покарання, однак не довів свого виправлення.

На підставі ст. ст. 369 - 372, 376, ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, керуючись ч. 3 ст. 82, п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя