Справа № 605/89/17
Провадження № 1-кп/603/34/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 09 січня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шумляни Бережанського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, середньої освіти, не депутата, розлученого, не працюючого, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
03.12.2016 року, близько обіду, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , під час прогулянки в лісі, що поблизу с.Боків Підгаєцького району Тернопільської області, випадково знайшов мішок білого кольору, в якому знаходився обріз, виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ТОЗ-Б» із серійним номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 360 мм та руків`я до залишкової довжини 212 мм. В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на придбання (привласнення знайденого), носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний намір, 03.12.2016 року, близько обіду, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи під час прогулянки в лісі, що поблизу с.Боків Підгаєцького району Тернопільської області, випадково знайшовши мішок білого кольору, в якому знаходився обріз, виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ТОЗ-Б» із серійним номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 360 мм та руків`я до залишкової довжини 212 мм, не маючи передбаченого законом дозволу та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, привласнив та переніс вищевказану вогнепальну зброю до спальної кімнати власного житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , які, в подальшому, зберігав у вищезазначеному приміщенні.

11.02.2017 року, в період часу з 14 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., на підставі ухвали слідчого судді Підгаєцького районного суду №605/52/17 від 09.02.2017 року, по місцю проживання ОСОБА_3 , а саме, у житловому будинку та надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого останній добровільно видав працівникам поліції обріз, виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ТОЗ-Б» із серійним, номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 360 мм та руків`я до залишкової довжини 212 мм.
Такі дії ОСОБА_3 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суду дав показання аналогічні фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті прокурора.

Обґрунтованих підстав ставити під сумнів правдивість показів обвинуваченого ОСОБА_3 щодо незаконного зберігання зброї без передбаченого законом дозволу, у суду немає.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання зброї без передбаченого законом дозволу.
24.02.2017 року між прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 2 класу ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги №4 від 24.02.2017 року ордеру №011313 від 24.02.2017 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №704 від 18.12.2009 року, з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, зазначивши, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 24.02.2017 року і призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Суд, виходячи з положення п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні має право затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Приписами ст. 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
За змістом угоди, яку було надано до суду в судовому засіданні, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин із звільненням від його відбування з випробуванням.
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєний злочин із звільненням від його відбування з випробуванням відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 24.02.2017 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-72/17 від 21.02.2017 року в сумі 880 грн. 40 коп. та за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-71/17 від 22.02.2017 року в сумі 880 грн. 40 коп., слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- обріз, виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ТОЗ-Б» із серійним, номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 360 мм та руків`я до залишкової довжини 212 мм., які зберігаються в камері зберігання речових доказів Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області знищити.
Керуючись п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 лютого 2017 року між прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області юристом 2 класу ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги №4 від 24.02.2017 року ордеру №011313 від 24.02.2017 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №704 від 18.12.2009 року, з іншого боку, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 09 січня 2017 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 лютого 2017 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-72/17 від 21.02.2017 року в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп. та за проведення судової балістичної експертизи № 1.2-71/17 від 22.02.2017 року в сумі 880 (вісімсот вісімдесят) грн. 40 коп.

Речові докази: обріз, виготовлений саморобним способом з двохствольної мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «ТОЗ-Б» із серійним, номером « НОМЕР_1 », шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 360 мм та руків`я до залишкової довжини 212 мм., який зберігаються в камері зберігання речових доказів Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1