АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/791/293/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання
У Х В А Л А
іменем України
29 березня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.09.2014 року за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст.135, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Вироком апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2014 року скасовано зазначений вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, який ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.06.2016 року ОСОБА_7 замінено не відбутий строк покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 10 місяців 23 дні виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням на користь держави 20 % заробітку, -

в с т а н о в и л а:
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд в ухвалі зазначив, що таке звільнення може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин. Проте, засуджений не відбув половини строку покарання у виді виправних робіт.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вказує, що судом допущено неправильне застосування кримінального закону. В обґрунтування доказів указує, що загальний строк відбування покарання рахується не з початку відбування виправних робіт, а з моменту ухвалення обвинувального вироку, яким йому визначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, ним відбутого більше половини строку покарання, з якого може бути застосовано умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України. Відбуваючи покарання у виді виправних робіт, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався. Крім того, що судом порушено процесуальні строки розгляду його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалою, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу засудженого такою, що не підлягає задоволенню, в дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Судом при розгляді клопотання дотримано вищевказаних вимог закону в повному обсязі. Як убачається з матеріалів провадження, вироком Апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2014 року було скасовано вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.09.2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.06.2016 року до засудженого ОСОБА_7 було застосовано положення ст. 82 КК України як такому, що став на шлях виправлення, та невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 1 рік 10 місяців 23 дні по місцю роботи з відрахуванням на користь держави 20% заробітку.

Отже, вирок Апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2014 року, яким ОСОБА_7 був призначений більш тяжкий вид покарання у виді позбавлення волі, втратив свою силу з моменту заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, тобто ОСОБА_7 за рішення суду відбуває покарання у виді виправних робіт.

Положеннями п. 1 ч.3 ст.81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половину строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Згідно наказу про прийняття на роботу, ОСОБА_7 почав виконувати роботи з 22.06.2016 року. (а.п. 19)

06.12.2016 року ОСОБА_7 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт, і на той момент не відбув половини строку покарання у виді виправних робіт.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів зазначає, що посилання засудженого ОСОБА_7 на позитивні характеристики з місця роботи та проживання, що він за час відбування покарання у виді виправних робіт не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не є такими, що доводять факт його виправлення, враховуючи дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що спричинило смерть потерпілого, особу ОСОБА_7 у цілому за весь період відбування покарання, якому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням як такому, що став на шлях виправлення.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно не зарахував відбутий ним строк покарання у виді позбавлення волі, слід визнати необґрунтованими, оскільки з моменту заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, вирок суду, яким ОСОБА_7 було призначено більш тяжке покарання, втратив свою силу і за рішення суду він відбуває покарання у виді виправних робіт.

Не погоджується колегія суддів з доводами засудженого щодо порушення судом першої інстанції процесуальних строків розгляду клопотання про застосування умовно-дострокове звільнення, оскільки розгляд клопотання неодноразово відкладався з об`єктивних причин і це не підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Даних, які б свідчили про те, що в справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, підстав для скасування ухвали суду першої та задоволення клопотання ОСОБА_7 , як про це ставить питання апелянт, колегія судів не знаходить, тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2017 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4
Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2