Справа № 487/1/17
Провадження № 1-кп/487/168/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, освіта вища ,одружений, не працює,мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
-у скоєні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,
В С Т А Н О В И В
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав:
12.10.2016 року в обідній час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння знаходився у квартирі АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та господарем квартири ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязнених відносин відбулась сварка, яка переросла в обоюдну бійку.
У ході даної бійки ОСОБА_6 почав розмахувати у бік ОСОБА_4 ножем та тричі наніс удари ножем ОСОБА_4 - один в область шиї, один в область грудної клітини та один в область стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді ран шиї , грудної клітини зліва, лівого стегна, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров*я(кожне).
ОСОБА_4 , в свою чергу, захищаючись від вищеописаного суспільно-небезпечного посягання на його здоров*я, вчинене з боку ОСОБА_6 , почав наносити останньому множинні удари в область голови та тулупу.
В процесі вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 , перевищив межі необхідної оборони, нанісши потерпілому ОСОБА_6 множинні удари в область голови та тулупу, внаслідок чого потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в області чола навколо очей, на щоках справа та зліва, забою головного мозку, підшкірної емфіземи шиї та грудної клітини, перелому 3-9 ребер зліва , двобічного гемопневматораксу.
Переломи ребер зліва з підшкірною емфіземою та двобічним гемопневматораксом відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.Цивільний позов прокурора в інтересах держави визнав повністю.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ст.124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_6
На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій стороні відшкодована в повному обсязі. Потерпіла сторона не має жодних претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 і потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:
Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.124 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 26.12.2016 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Речові докази по справі, а саме куртку чорного кольору , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Речові докази , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області: сорочку сірого кольору, 2 паперові конверти зі змивами речовини бурого кольору, вилучені за адресою АДРЕСА_1 та паперовий конверт зі зрізів бавовняної тканини з речовиною бурого кольору, 5 паперових конвертів з речовиною бурого кольору, дві пари ножиць, два ножі, лезо ножа окремо, вилучені за адресою АДРЕСА_3 знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.
СУДДЯ ОСОБА_8