Справа № 577/2145/16-к
Провадження № 1-кп/577/18/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001970 від 12 листопада 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, учня Сумського вищого професійного училища будівництва та автотранспорту, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

Встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 08 листопада 2014 року близько 23 год 50 хв, перебувачи поблизу кафе-бару ПП «Шевченко», який розташований в с.Грузьке, Конотопського району по вул. Свердлова, 4, зустрів раніше знайомого ОСОБА_8 , мешканця с. Грузьке, Конотопського району. Знаючи, що напередодні 07 листопада 2014 року між ОСОБА_8 та мешканцями с. Слобода, Буринського району ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відбувся конфлікт, ОСОБА_11 вирішив з`ясувати з ОСОБА_8 відносини, пов`язані з причинами цього конфлікту, для чого запропонував останньому відійти від приміщенні кафе-бару ПП «Шевченко» через дорогу поговорити. Під час розмови, яка відбулася між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 та яка згодом переросла у з`ясування раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_12 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , умисно наніс кулаком один удар в праву скроневу ділянку голови ОСОБА_8 , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді масивного пошкодження головного мозку в ділянці протидії лівої скроневої частини. Внаслідок одержаної травми ОСОБА_8 втратив свідомість та цього ж дня був госпіталізований до КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка Михайла Давидова» з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом тім`яної кістки справа, забій головного мозку тяжкого ступеня зі здавленням головного мозку, внутрішньочерепною гематомою зліва, крововилив волосистої частини голови, набряк головного мозку, а 14 листопада 2015 року, перебуваючи у реанімаційному відділенні КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка Михайла Давидова» від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 з приводу злочину, в якому обвинувачується, надавав пояснення двічі, з яких вбачається, що 08 листопада 2014 року близько 23 год 50 хв він перебував поблизу кафе-бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке Конотопського району, що на вул. Свердлова, 4, куди приїхав відпочивати з с. Слобода, і що того дня в тому місці він з`ясовував відносини з потерпілим ОСОБА_8 , для чого запропонував останньому перейти на інший бік дороги, щоб поговорити. Останні його покази зводяться до того, що в ході спілкування з ОСОБА_8 він вдарив того по голові і він визнає, що від його удару у ОСОБА_8 виникли такі ушкодження, погоджується з висновком експерта про спричинення тілесних ушкоджень. Ситуація, яка виникла з ним, що настали такі наслідки для потерпілого, не дає йому спокою, з того часу, коли виникли ці обставини, він розкаюється у вчиненому, просить вибачення у батьків ОСОБА_8 . Він не бажав настання таких наслідків. Він виражає свої співчуття рідним, як тільки може. Цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі. Позов потерпілого визнає в розмірі 200 тисяч гривень. Він не мав і не має змоги сплатити всю суму відразу, як просить потерпіла, оскільки особисто в нього немає коштів, тому що заробити їх не встиг, бо в той час навчався і використовував кошти батьків, а на даний час перебуває в умовах СІЗО. Його батьки зібрали 10 тисяч гривень і він бажає ці кошти спрямувати на відшкодування моральної шкоди потерпілому, однак на таку суму не погоджується потерпіла. Просить суд не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що 08 листопада 2014 року близько 24 год. зателефонувала фельдшер Тиха і повідомила, що син ОСОБА_8 непритомний, знаходиться біля бару в с. Грузьке. Вона разом з чоловіком приїхала до бару і побачила, що напроти бару на лавочці знаходиться їх син без свідомості. Його підтримували знайомі хлопці, які там знаходилися, намагалися привести його до тями, підносили нашатирний спирт, але син не реагував. Викликали швидку допомогу, яка відвезла сина у лікарню. Він був поміщений до дитячого відділення, бо був поставлений діагноз алкогольне отруєння. Коли син прийшов до тями, то нічого не розповідав про те, що його побили, а тільки скаржився на головний біль. На руках у нього саден не було, садна були за правим вухом та зліва на скроні було синюшне п`ятно. Пізніше її дочка повідомила, що сина побив ОСОБА_4 . При призначенні покарання прохає суворо покарати обвинуваченого, незважаючи на те, що він перед нею вибачався. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди не заявляла, а заявляв її чоловік і вона його підтримує. Їй особисто батьки обвинуваченого пропонували кошти, однак вона не бажає гроші отримувати від них, а бажає взяти від обвинуваченого. Про це вона стверджувала під час розгляду справи іншим складом суду і цю позицію підтримує на даний час.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 08 листопада 2014 року ввечері він знаходився біля бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке, а через дорогу напроти бару стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і розмовляли і він дивився у їх бік. Під час розмови він бачив як ОСОБА_4 замахнувся і наніс удар правою рукою в ліву сторону голови ОСОБА_8 , був гучний хлопок і той впав на землю так, що спочатку підігнулися коліна і він повільно сповз на землю спиною. Відстань між ним і хлопцями була приблизно 20 метрів. Про що розмовляли не чув. Де ті стояли, там було грунтове покриття. ОСОБА_8 після удару не згрупувався і, мабуть, втратив свідомість від удару.

Свідок ОСОБА_14 показав, що 08 листопада 2014 року ввечері він відпочивав у барі. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник спір і вони відійшли поговорити біля бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке, стояли через дорогу напроти бару один напроти одного, розмовляли між собою. Він почув звук удару, підбіг, побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі, на спині і не рухається, був без свідомості. На його запитання, що зробив ОСОБА_4 , той відповів, що один раз вдарив ОСОБА_8 . Він, ОСОБА_15 та ще один хлопець підвели ОСОБА_8 , посадили на лавочку, принесли води, стали підносити нашатирний спирт, але ОСОБА_8 ненадовго прийшов до тями, а потім відключився. ОСОБА_4 злякався, переживав, питав що з ОСОБА_16 , шукав аптечку, питав у всіх про аптечку. Він пішов з ОСОБА_15 кликати фельдшера.Швидка забрала ОСОБА_8 і він пішов додому. Про що розмовляли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 до удару, він не чув, бо грала музика і вони не говорили голосно. ОСОБА_8 ззовні не був п`яним, всі вживали пиво. Знає, що ОСОБА_4 не вживає спиртне, не конфліктний, сварок не організовує, не грубіян, в компанії спокійний. Хто розповів медикам про те, що сталося і чому потерпілий в нетверезому стані, не знає. Потерпілий теж був спокійним, веселим та неконфліктним.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 07 листопада 2014 року у ОСОБА_8 був конфлікт з хлопцями із с. Слобода, а потім вони помирилися. 08 листопада 2014 року ввечері він знаходився біля бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке, а через дорогу напроти бару стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , розмовляли між собою, розмови не чув. ОСОБА_4 сам покликав ОСОБА_8 поговорити, а він стояв десь за 50 метрів. Їх пізнати можна було, про що говорили не чув, але подумав, що пішли обсуждать інцидент, який стався напередодні.. Він почув хлопок, як по обличчу, і побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі на спині, обличчя набік, ноги трохи зігнуті. Він зрозумів, що ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_8 і той впав. Підбігли до ОСОБА_8 , той бормотав щось незрозуміле. ОСОБА_4 вдарив і пішов до своєї компанії, перейшов дорогу до бару. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 стояли зліва по відношенню до нього, обличчям один до одного за 0,5 метри. На його думку, другий звук, який він почув, був звук падіння ОСОБА_8 . Вони тримали ОСОБА_8 , як той сидів на лавці, і відключився до приїзду швидкої допомоги, але сам по собі періодично приходив до тями. ОСОБА_4 підходив, питав як ОСОБА_8 себе почуває. Думає що він не очікував такого і був збентежений. По приїзду швидкої, лікарю хтось сказав, що у ОСОБА_16 алкогольне отруєння. Чи говорив ОСОБА_4 , що це від удару, він не знає.

Свідок ОСОБА_18 , фельдшер Грузчанської сільської лікарської амбулаторії, показала, що 08 листопада 2014 року близько 23 год.50 хв вона знаходилася біля бару в с. Грузьке, до неї підійшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і попрохали допомогти ОСОБА_8 . ОСОБА_8 знаходився на лавочці, був у нетритомному стані, його під руки тримали хлопці, він був у светрі, без головного убору, був мокрий бо його намагалися привести до тями, поливаючи водою, але він не реагував ні на воду, ні на нашатирний спирт. Хлопці пояснили, що він випив два келихи пива, а потім його вдарили, але пошкоджень на обличчі не було, розбитої шкіри і саден не було. Вона викликала швидку допомогу. Пізніше дізналася, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_21 , фельдшер КЗ Сумської облради «Сумський обласний центр медичної екстреної допомоги та медицини катастроф», показала, що 09 листопада 2014 року в 0 год 21 хв вона разом з фельдшером приїхала за викликом в с. Грузьке. Конотопського району, де на лавочці сидів хлопець, якого з усіх сторін підтримували інші хлопці. Одяг потерпілого був мокрий, видимих пошкоджень у ньому не було, реакція на нашатирний спирт була слабкою. До автомобіля ОСОБА_8 йшов з підтримкою хлопців. У ОСОБА_8 знижувався тиск, тому йому вводили ліки, які стабілізують тиск. Їм повідомили, що ОСОБА_8 випив спиртне і йому стало зле. Мати хлопця говорила, що в нього мабуть несприйняття алкоголю, як і у неї. Вони привезли ОСОБА_8 в реанімаційне відділення Конотопської ЦРЛ, але лікар реанімаційного відділення подивився зіниці, поплескав по щоках і повідомив, що оскільки це неповнолітній і є запах алкоголю, то слід везти в дитяче відділення, що вони й зробили. Ознак ЧМТ вони не бачили.

Аналогічні показання дала свідок ОСОБА_22 , фельдшер КЗ Сумської облради «Сумський обласний центр медичної екстреної допомоги та медицини катастроф».

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що близько двох років тому вона працювала у дитячому відділенні ЦРЛ в нічну зміну,коли привезли хлопця з алкогольним отруєнням . він був у заторможеному стані, однак реаніматолог сказав, що цей хворий не їх профілю. На ранок хворий був у спутаному стані. Вона підключала систему і вводила ліки за призначенням лікаря. Вона не змогла взяти кров на аналіз. У хворого був такий стан, що вказував про те, що лікуватися він повинен у реанімаційному відділенні.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 07 листопада 2014 року в с. Грузьке між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла словесна сварка. Наступного дня, 08 листопада 2014 року він разом з ОСОБА_10 та іншими хлопцями приїхав відпочивати в с. Грузьке. ОСОБА_4 також приїхав разом з іншими хлопцями в с. Грузьке і ОСОБА_4 спитав у нього про те , що сталося напередодні між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , але він не просив щоб ОСОБА_24 розібрався з ОСОБА_16 . Коли з приміщення бару вийшов ОСОБА_8 . ОСОБА_4 запропонував тому відійти поговорити, вони перейшли дорогу, стояли напроти бару ПП «Шевченко» та спокійно розмовляли, він також підходив до них, а потім відійшов. Він стояв обличчям до бару і не бачив як ОСОБА_4 наносив удар ОСОБА_8 , а вже побачив як ОСОБА_8 лежав на землі. Він запитав у ОСОБА_4 про те , що сталося і той відповів, що вдарив ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_10 показав, що 07 листопада 2014 року між ним та ОСОБА_8 сталася словесна сварка в с. Грузьке . Наступного дня, 08 листопада 2014 року він разом з друзями приїхав в с. Грузьке і біля бару ПП « Шевченко» в с. Грузьке у нього відбулася розмова з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з приводу вчорашньої перепалки, а потім ОСОБА_8 та ОСОБА_4 стали розмовляти вдвох, вони стояли через дорогу від інших хлопців. Він стояв спиною до ОСОБА_8 та ОСОБА_25 і коли почув звук від удару, повернувся та побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі. На запитання ОСОБА_9 про те, що сталося, ОСОБА_4 відповів, що він вдарив ОСОБА_8 долонею по обличчю і той впав.

Свідок ОСОБА_26 показав, що 08 листопада 2014 року близько 22 год він разом з друзями, серед яких був і ОСОБА_4 приїхав в с. Грузьке відпочивати. Він бачив як ОСОБА_8 розмовляв з ОСОБА_4 , вони стояли через дорогу від того місця, де знаходився він. Він стояв до ОСОБА_4 та ОСОБА_8 лівим боком, постійно на них не дивився, бо вони спокійно розмовляли, а потім почув звук від удару (ляпасу) по обличчю і коли повернувся у їх бік то побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі і не рухається . ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_4 , чим він вдарив ОСОБА_8 і ОСОБА_4 показав, що вдарив долонею.

Свідок ОСОБА_27 показав, що 08 листопада 2014 року після 22 год він знаходився біля бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке, а через дорогу напроти бару стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , розмовляли між собою і в полі зору у нього вони перебували постійно, а потім він побачив як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_8 правою рукою в область голови, було чути гучний хлопок, а потім ОСОБА_8 від удару впав на землю обличчям догори, але спочатку приспустився на праве коліно. До них підбігли хлопці і питали у ОСОБА_24 , що він зробив, і той відповів, що вдарив. ОСОБА_4 він бачив аж до приїзду швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 07 листопада 2014 року у ОСОБА_8 з хлопцями з с. Слобода виник конфлікт, який вони владнали між собою. 08 листопада 2014 року ввечері він знаходився в барі ПП « Шевченко» в с. Грузьке, куди зайшов ОСОБА_8 та випив два келихи пива по 0,5 л. Потім ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 відійшли через дорогу напроти бару, розмовляли, а згодом він почув хлопок і приглушений звук, і побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі. Він знає ОСОБА_4 близько двох років, він неконфліктний, ніколи в сварки не вступав.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що працює тренером з боксу в Аграрному університеті і познайомився з обвинуваченим через його брата, який займався в нього. ОСОБА_29 декілька разів на протязі трьох місяців прибував на заняття, однак, постійно не займався, і навиків боксу не набув, оскільки в той час, коли він приходив на заняття, вони відпрацьовували загальні фізичні вправи.

Свідок ОСОБА_30 , лікар-анестезіолог КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка Михайла Давидова», показав, що 09 листопада 2014 року до реанімаційного відділення швидка допомога привезла ОСОБА_8 , який знаходився в загальмованому стані, з рота був запах алкоголю, мружив очі, руки і ноги рухалися, намагався щось сказати. Він оглянув ОСОБА_8 тиск був стабільний, видимих ушкоджень голови не було, тобто ні синців , ні кровотечі з носа або вух не було, зіниці були однакові, а при ЧМТ зіниці різні, тому він не бачив неврологічної симптоматики і порадив везти у дитяче відділення. Він повторно оглядав ОСОБА_8 в дитячому відділенні, на поплескування по щоках той реагував, рухав руками та мружився, щось бурмотів, тобто було схоже на алкогольне сп`яніння, тому він вважав, що лікування повинно проводитися в дитячому відділенні.

Свідок ОСОБА_31 , черговий лікар дитячого відділення КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка Михайла Давидова» показала, що 09 листопада 2014 року близько 01 години 20 хвилин до дитячого відділення був доставлений ОСОБА_8 , по сильному запаху алкоголя, який йшов від нього, вона зрозуміла, що це отруєння алкоголем і призначила лікування. У ОСОБА_8 в області потилиці був невеликий синюшно-червоний синець розміром 4х4 см, не сильно виражений синець, саден не було, пошкодження шкіри не було, в поперековій області хребта було два синці розмірами 2х2 см та 4х3 см, пошкоджень шкіри не було, ознак черепно-мозкової травми не було, зіниці були однакової величини, рефлекси на світло були, були хаотичні рухи, крововиливів ні на волосяній частині голови, ні на обличчі не було, тиск був в нормі. Вона викликала лікаря з реанімаційного відділення, але той прийшов, поплескав ОСОБА_8 по щоках, не оглядав і сказав, що хлопець нетверезий. На її запитання хлопець не відповідав і вона зрозуміла, що це тяжке отруєння алкоголем. Зранку вона дізналася , що кров на аналіз у ОСОБА_8 медсестра не змогла взяти. Вранці ОСОБА_8 був неконтактний, неспокійний, були хаотичні рухи, не зовсім сприймав її запитання, мова плутана, він намагався вставати, медсестра та санітарка його тримали, вона не сумнівалася, що це отруєння алкоголем. Доповіла завідуючому відділенням про те, що у ОСОБА_8 мається синець, здала зміну, а пізніше дізналася, що ОСОБА_8 перевели в реанімаційне відділення.

Свідок ОСОБА_32 , завідуюча дитячого відділення КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка Михайла Давидова» показала, що 09 листопада 2014 року вранці прийшла на зміну, оглянула ОСОБА_8 та призначила лікування , яке ефекту не дало і вона викликала реаніматолога на консультацію, батькам запропонувала з`ясувати , що трапилося. У хворого стан був середнього ступеня важкості, він був сонливий, відповідав на запитання, але свідомість була спутана. На перший погляд у нього спостерігалися симптоми, ніби-то було отруєння алкоголем, а коли лікування не дало наслідків, і вона дізналася, що була бійка, зробили рентген голови прийшли до висновку, що це ЧМТ і його перевели в реанімацію. Пізніше, на голові в нього побачила невеликого розміру подряпину, збоку, розміром 1,5 см.

Згідно висновку експерта № 240 від 06 січня 2015 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка привела до травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливів лівої півкулі головного мозку та ускладнилась набряком головного мозку, на що вказують крововилив в правій скроневій ділянці в товщі скроневого м`язу; крововилив під твердою мозковою оболонкою головного мозку зліва в передній з переходом в середню та задню черепну ямки; розміщення тканини головного мозку в лівій скронево-тім`яній ділянці у вигляді мозкового детриту темно-червоного кольору з крововиливом темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою з заходом в борозни; значний набряк м`якої мозкової оболонки та дані судово-гістологічного дослідження : «Геморагічне просякання м`яких мозкових оболонок без запальної клітинної реакції. Множинні крововилививи речовини мозку різного характеру та розмірів з ділянками неповного некрозу. Виражений періфокальний набряк головного мозку, важкі дистрофічні зміни нейронів. Виражене повнокрів`я внутрішньо мозкових судин. Вогнищевий субдуральний крововилив без запальної клітинної реакції. Деякі ознаки порушення біохімічних властивостей твердої мозкової оболонки…Множинні дрібновогнищеві крововиливи в серці на фоні вираженого повнокрів`я венозно-капілярного русла... Дрібновогнищеві крововиливи в паренхімі печінки... Множинні дрібновогнищеві крововиливи в інтерстиції нирок. Дрібновогнищеві крововиливи в наданому шматочку м`яких тканин».

Згідно медичної документації смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в 14 годин 45 хвилин.

Під час дослідження трупу виявлені слідуючи ушкодження: синці на внутрішній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, тильної поверхні правої та лівої кисті на фоні яких рани виникли від дії ін`єкційної ігли.

Рана в лівій скроневій ділянці; трепанаційний отвір в лівій скроневій ділянці виникли під час надання медичної допомоги і в оцінку ступеню важкості братися не можуть.

Крововилив в правій скроневій ділянці в товщі скроневого м`язу; крововилив під твердою мозковою оболонкою головного мозку зліва в передній з переходом в середню та задню черепну ямки; розміщення тканини головного мозку в лівій скронево-тім`яній ділянці у вигляді мозкового детриту темно-червоного кольору з крововиливом темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою з заходом в борозни виникли від дії тупого предмету біля 4-6 діб до часу смерті, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю та по небезпечності для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Перелом луски правої скронево-тім`яної кістки не підтверджується даними мікроскопічного дослідження кісток черепу.

При хімічному дослідженні крові та сечі, в крові етиловий спирт не виявлено, в сечі 0,6% . При судово-токсикологічному дослідженні крові етиловий спирт не виявлено.

( а.115-123 наданих матеріалів).

Згідно підсумків до висновку експерта № 240, враховуючи виявлені тілесні ушкодження у потерпілого в комплексі можна стверджувати, що була прикладена однократна дія травмуючого предмету в праву скроневу ділянку в напрямку справа наліво , що підтверджується масивним пошкодженням головного мозку в ділянці протидії ( ліва скронева ділянка). В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий та нападник могли знаходитися один до одного в любому із можливих положень для заподіяння тілесних ушкоджень. В прямому причинному зв`язку зі смертю знаходяться: крововилив в правій скроневій ділянці в товщі скроневого м`язу; крововилив під твердою мозковою оболонкою головного мозку зліва в передній з переходом в середню та задню черепні ямки; розміщення тканини головного мозку в лівій скронево-тім`яній ділянці у вигляді мозкового детриту темно-червоного кольору з крововиливом темно-червоного кольору під м`якою мозковою оболонкою з заходом в борозни . Виявлені тілесні ушкодження виникли від тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути кулаки рук , носаки взутих ніг та тому подібні предмети. Виявлені ушкодження у ОСОБА_8 не могли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину, на що вказує відсутність тілесних ушкоджень на виступаючих частинах тіла, правій вушній раковині. ( а. 128- 136 наданих матеріалів)

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_33 показав, що як він вважає і це відображено ним в акті судово- медичної експертизи, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , було встановлено, що ОСОБА_8 був нанесений удар по голові в правий скроневий м`яз, в результаті чого в лівій скроневій ділянці виникли тілесні ушкодження, вказані ним в акті судово-медичної експертизи. Удар був нанесений в праву скроневу ділянку, де в місці удару мозок не пошкоджений, а пошкоджена тканина мозку в лівій скроневій ділянці тобто в місці протидії. Локалізація тілесних ушкоджень дає можливість стверджувати, що від падіння з висоти власного зросту такі тілесні ушкодження не могли виникнути, оскільки відсутні тілесні ушкодження на виступаючих частинах тіла ( права вушна раковина), крім того, від падіння був би більший крововилив. Механізм спричинення тілесних ушкоджень при проведенні слідчих експериментів зі свідками не співпадає з локалізацією тілесних ушкоджень, які малися у потерпілого, оскільки свідки пояснювали, що обвинувачений наніс удар в ліву частину голови.

З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 202-КЕ/2015/ пп від 30 березня 2015 року вбачається, судово-медична експертна комісія, вивчивши надану медичну документацію, у відповідь на поставлені питання, крім іншого, підвела підсумки про те, що у відповідності з п.п. 4.6 и 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 26.07.1995р. за № 255/791, тілесні ушкодження, які були встановлені у ОСОБА_8 , за ступенем тяжкості мають ознаки: закрита черепно-мозкова травма в обсязі, що був встановлений при судово-медичній експертизі трупа, і яка знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю, - тяжкого тілесного ушкодження (згідно п.п. 2.1.2 і 2.1.3«в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); садна на спині, наявність яких була встановлена у потерпілого в умовах медичного закладу і які в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебувають, кожне окремо, - легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (згідно п.п. 2.3.2«б» і 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). При своєчасній госпіталізації постраждалих з черепно-мозковою травмою в спеціалізований лікувальний заклад нейрохірургічного профілю та наданні їм кваліфікованої медичної допомоги, кінцевий результат травми може бути більш сприятливим.Однак, в даному випадку, враховуючи характер і обсяг черепно-мозкової травми, що мала місце у ОСОБА_8 , комісія експертів не володіє об`єктивними даними про те, яким міг би бути результат травми голови у постраждалого - сприятливим чи несприятливим, навіть у разі його своєчасної (одразу після спричинення травми) госпіталізації у спеціалізований лікувальний заклад.

Наявність у потерпілого ОСОБА_8 внутрішньочерепних крововиливів була обумовлена саме характером та обсягом тяжкої черепно-мозкової травми, а не будь-якими іншими причинами, в тому числі, супутніми захворюваннями, станом алкогольного сп`яніння. ( а.с.136-186 матеріалів до обвинувального акту).

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього вбачається, що місцем події, де ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження, є територія ділянки, яка знаходиться на узбіччі дороги напроти продовольчого магазину ПП «Шевченко» в с. Грузьке (а. 36-39 наданих матеріалів).

З протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього вбачається, що в патологоанатомічному відділенні Конотопської ЦРЛ оглянутий труп ОСОБА_8 ( а. 41-43 наданих матеріалів ).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2014 року та ілюстративної таблиці до нього свідок ОСОБА_27 вказує на місце , яке розташоване біля бару ПП « Шевченко» в с. Грузьке по вул. Свердлова, 4, де саме він стояв 08 листопада 2014 року та став свідком побиття ОСОБА_8 , вказує напрямок через дорогу, де ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , показує відстань близько 1 м, яка була між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в момент спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, показує як саме ОСОБА_4 правою рукою наніс один удар в область лівої ділянки голови ОСОБА_8 , показує як після заподіяння удару ОСОБА_8 впав на землю і в якому положенні лежав на землі після падіння від заподіяного удару, показує на лавочку, куди він зі своїми друзями віднесли непритомного ОСОБА_8 , як посадили його на лавочку та намагалися привести його до тями (а.с. 169-177 наданих матеріалів). Згідно підсумків до висновку експерта № 240 від 06 січня 2015 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_27 під час проведення слідчого експерименту не співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_8 на час дослідження. Не співпадає в локалізації заподіяних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту було вказано прикладення травмуючого предмету в ліву та потиличну ділянку голови, а тілесне ушкодження виявлене в правій скроневій ділянці ( а. 182 наданих матеріалів).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2014 року та ілюстративної таблиці до нього свідок ОСОБА_13 вказує на місце, яке розташоване біля бару ПП «Шевченко» в с. Грузьке по вул. Свердлова, 4, де саме він стояв 08 листопада 2014 року та став свідком побиття ОСОБА_8 , вказує напрямок через дорогу, де ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , показує відстань, яка була між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в момент спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, показує як саме ОСОБА_4 правою рукою наніс один удар в область лівої ділянки голови ОСОБА_8 , показує як після заподіяння удару ОСОБА_8 впав на землю і в якому положенні лежав на землі після падіння від заподіяного удару (а. 183-189 наданих матеріалів). Згідно підсумків до висновку експерта № 240 від 06 січня 2015 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний свідком ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту не співпадає з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_8 на час дослідження. Не співпадає в локалізації заподіяних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту було вказано прикладення травмуючого предмету в ліву та потиличну ділянку голови, а тілесне ушкодження виявлене в правій скроневій ділянці (а. 194 наданих матеріалів).

Згідно протоколів проведення слідчого експерименту від 12 січня 2015 року та ілюстративних таблиць до них, слідчі експерименти проведені з 21 год 30 хв до 23 год. 25 хв., тобто в час і умовах, наближених до тих, під час яких обвинувачений наніс удар ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_34 вказують на місце, яке розташоване біля бару ПП « Шевченко» в с. Грузьке по вул. Свердлова, 4, де саме вони стояли 08 листопада 2014 року та стали свідками побиття ОСОБА_8 , показують місце, де ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , показують механізм нанесення ОСОБА_4 удару правою рукою в область голови ОСОБА_8 ( а. 224-231 наданих матеріалів).

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вони є логічними, послідовними і такими, що узгоджуються між собою і в повній мірі доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_35 в спричиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, що дає достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч 2 ст.121 КК України. Обидва висновки експертизи узгоджуються щодо причини смерті та щодо тілесних ушкоджень, а тому їх обидва суд і покладає в основу вироку разом з іншими доказами .Твердження захисту про відсутність обставин, які б підтверджували кваліфікацію дій обвинуваченого саме за ст. 121 ч. 2 КК України, а в діях та наслідках вбачається необережність з боку обвинуваченого, не заслуговують на увагу суду, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, що смерть потерпілого ОСОБА_16 настала від тяжкого ушкодження, заподіяного ударом кулака в голову, що є важливим органом людини і такий характер діяння обвинуваченого ОСОБА_24 судом розцінюється як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого і кваліфікується за загальними правилами КК України за наявності умислу обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які і встановлена висновками експерта, і необережності щодо наслідків, в даному випадку, смерті потерпілого. Тому встановлені в судовому засіданні обставини, які вказують на вид протправного діяння ОСОБА_4 та спрямованість умислу, не дають підстав вважати, що його дії необережні щодо самого діяння. Всі допитані в судовому засіданні свідки,очевидці нанесення удару ОСОБА_16 саме ОСОБА_24 , вказують саме на такі обставни, інші свідки, які були присутні на той час, але самого удару не бачили, також стверджують, що в тій обстановці, яка склалася після виниклої події, ним стало відомо, що саме ОСОБА_24 вдарив ОСОБА_16 і той впав, втративши свідомість і ніхто з присутніх, допитаних свідків не показав, що з боку ОСОБА_16 в той момент була неправомірна поведінка, і вказане свідчить про наявність умислу з боку обвинуваченого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, оскільки діючи у такий спосіб обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого, оскільки наносив удар раптово, цілеспрямовано в область голови, тому має відповідати за те, що спричинив, в даному випадку саме за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні вбачається лише необережна форма вини обвинуваченого, тому що він і не бажав цього настання і свідомо не допускав, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його протиправних дій, які він вчинив, може настати такий наслідок, як смерть потерпілого.

Не заслуговують на увагу суду посилання обвинувачення на те, що ОСОБА_4 при нанесенні удару скористався спортивними навичками у боксі, оскільки доказів тому, що він займався цим видом спорту, як того вимагають умови зайняття спортом чи участі його в спортивних змаганнях з цього приводу, суду не надано, а допитаний в судовому засіданні тренер ОСОБА_28 показав, що дійсно, він познайомився з обвинуваченим, коли той прийшов до нього в секцію, однак той відвідував заняття не постійно, і в той період, коли навикам боксу він не навчав, а лише відпрацьовували з відвідувачами загальні положення фізичної підготовки. І такі покази дають суду підстави вважати лише що обвинувачений, будучи молодою особою, підтримував себе у належній фізичній формі міг наносити удари, а про те, що він наніс удар потерпілому не заперечує і сам обвинувачений, який погоджується, що саме від його удару виникли тілесні ушкодження у потерпілого і що він погоджується і з висновком експерта і визнав себе винним у вчиненому злочині. При цому суд вважає, що дійсно обвинувачений розкаюється і визнає себе винним саме у інкримінованому злочині і мав реальний намір відшкодувати частину моральної шкоди потерпілій, однак, в силу тих обставин, що потерпіла відмовилася їх отримати саме через те, що це не його кошти, а кошти батьків, не зміг цього здійснити. А так, за таких обставин, суд дійшов висновку про визнання пом`якшуючою обставиною реальне бажання відшкодування шкоди, яка витікає з положень п.п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України. Суд не приймає до уваги твердження обвинувачення в тому, що ОСОБА_4 не визнає себе винуватим, що давав покази кожного разу різні, що не може свідчити про його повне визнання вини і щире розкаяння. Судом встановлено, що щодо обставин справи, покази обвинуваченого не різнилися, а щодо його відношення до вчиненого, то ці покази суд сприймає як дозволений йому спосіб захисту. Виходячи з відомостей про особу обвинуваченого, його характеристики з місця навчання та характеристики, яку дали в судовому засіданні свідки, а також про відсутності в нього спеціальної освіти, та з його показів після з`ясування усіх обставин справи, суд вбачає в показах обвинуваченого як визнання вини, так і його щире каяття у вчиненому.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що він щиро розкаюється в скоєному, має молодий вік і раніше не судимий, а також, що вибачився перед потерпілими і мав реальне бажання сплатити за цивільним позовом.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи обставини справи, наслідки, які настали від неправомірних дій обвинуваченого, думку потерпілих, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і заслуговує покарання, вид якого визначений ч. 2 ст. 121 КК України, саме позбавлення волі. В той же час, з огляду на вимоги ст. 69-1 КК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1,2 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, розмір покарання в даному випадку має бути визначений нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки судом встановлено, що відсутні обставини, що обтяжують покарання, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненому злочині, який йому інкриміновано, і встановлено наявність пом`якшуючих обставин, які дають підстави застосування ст. 69-1 КК України, а також, за наявності інших обставин, що пом`якшують покарання, що позитивно характеризується, має молодий вік, а тому з урахуванням викладених обставин та виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, а також виходячи з положень ч. 2 ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що злочинними діями обвинуваченого заподіяно матеріальну шкоду державі за лікування потерпілого від злочину та матеріальну шкоду потерпілому, яка не відшкодована обвинуваченим, підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги прокурора - на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації в розмірі 859 гривень 35 копійок, ці вимоги підтверджуються доданим розрахунком, а підстави для стягнення цих витрат, відповідно до ст.1206 ЦК України, дослідженими у кримінальному провадженні доказами, і ці вимоги визнані обвинуваченим, які підтверджуються письмовими доказами, доданими до позову, дослідженими під час судового засідання, та визнані обвинуваченим.

Щоди визначення розміру відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого суд виходить з засад розумності і справедливості та обсягу моральних страждань, які співвідносяться з обставинами, встановленими в судовому засіданні, і визначає на рівні 250 тисяч гривень, а тому підлягає задоволенню і позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди частково.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи клопотання прокурора про залишення до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, яке передбачене за вчинення такого злочину, відомості про особу обвинуваченого, що ухилявся від слідства, що і було підставою для заміни йому запобіжного заходу, хоча і вважається раніше не судимим, однак характеризується, як такий, що притягувався до кримінальної відповідальності, та з метою запобігання ухилення обвинуваченого від покарання та упередження вчинення ним інших злочинів, дійшов висновку про залишення запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, але на строк, не більше ніж до 2-х місяців.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж до 16 липня 2017 року до 24 години. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 січня 2015 року, тобто з моменту затримання, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 22 січня 2015 року до цього часу, 19 травня 2017 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат КЗ «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидова» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Фінансового управління Конотопської міської ради 859 гривень 35 копійок витрат КЗ «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидова» на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 від злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_36 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_36 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Медичну документацію, витребувану для проведення комісійної судово-медичної експертизи повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1