АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/677/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1 Номер провадження: № 11-кп/791/20/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді:ОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участі прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, уродженця с. Южний Аламишин Андіжанської області Узбекистан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 2 роки, покладено визначені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 15.02.2016 року на смітнику в с. Семихатки виявив мішок, в якому знаходились частини рослини коноплі, який переніс до себе додому за адресою АДРЕСА_1 , де висушив і подрібнив їх, тим самим умисно придбав речовину, яка відповідно до висновків експерта № 279-х від 24.02.2016 року, № 281-х від 24.02.2016 року, № 283-х від 24.02.2016 року, № 282-х від 23.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, частину якої масою 20,729 г., зберігав за місцем свого проживання у підвісній тумбочці на кухні будинку, іншу частину масою 491,65 г. зберігав у господарчій будівлі без мети подальшого збуту, для особистого вжитку до моменту вилучення 17.02.2016 року працівниками поліції в ході обшуку.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області просить вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок просить залишити без змін.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що обвинувачений скоїв злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і це свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи, належним чином не вмотивував підстави звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

На думку апелянта суд не мав враховувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки вину обвинувачений визнав під тиском зібраних доказів, будь-яких активних дій обвинуваченого спрямованих на сприяння розкриттю злочину не встановлено.

Вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття призначеного йому покарання, оскільки зазначені у вироку дані про особу не знижують ступінь тяжкості скоєного злочину і не є підставою для застосування ст. 75 КК України
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються. Вирок колегією суддів в апеляційному порядку переглядається лише в частині призначеного обвинуваченому покарання в межах доводів апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_7 15.02.2016 року на смітнику в с. Семихатки виявив мішок, в якому знаходились частини рослини коноплі, який переніс до себе додому за адресою АДРЕСА_1 , де висушив і подрібнив їх, тим самим умисно придбав речовину , яка відповідно до висновків експерта № 279-х від 24.02.2016 року, № 281-х від 24.02.2016 року, № 283-х від 24.02.2016 року, № 282-х від 23.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, частину якої масою 20,729 г. зберігав за місцем свого проживання у підвісній тумбочці на кухні будинку, іншу частину масою 491, 65 г. зберігав у господарчій будівлі без мети подальшого збуту, для особистого вжитку, до моменту вилучення17.02.2016 року працівниками поліції в ході обшуку.
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Вбачається, що призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд першої інстанції врахував, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжує покарання, і вказав на необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Призначення покарання у виді позбавлення волі на строк , який є наближеним до мінімальної межі санкції статті кримінального закону, з урахуванням зазначених вище та встановлених судом обставин, на думку колегії суддів, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом із тим, свій висновок щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням суд взагалі не вмотивував та фактично не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, що включає в себе і ступінь його суспільної небезпечності, дані про особу обвинуваченого, зокрема і ті, які характеризують його у соціально-побутовому плані.

Із досліджених в ході апеляційного розгляду матеріалів видно, що обвинувачений не працює, суспільнокорисною діяльністю не займається, відповідно до характеристики раніше притягувався до адміністративної відповідальності, вживає наркотичні засоби, що підтверджується актом медичного огляду (т. 1 а.п. 42), неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, вчинив злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а тому, на думку судової колегії, у суду були відсутні підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 через неможливість досягнення мети покарання без реального його відбування обвинуваченим.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, не відповідає матеріалам провадження.

Визнання обвинуваченим вини у скоєнні інкримінованого злочину, щире каяття самі по собі з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбуття призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а у даному кримінальному провадженні має бути ухвалений новий вирок в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407,409, 413, 420 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та звільнення від його відбування з випробуванням скасувати, ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку.

В решті зазначений вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді: (три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Копія вірна, ухвала набирає законної сили 26.01.2017 року

Суддя: ОСОБА_2