1Справа № 335/1413/17 1-кп/335/227/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Від представника потерпілого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_9 заявлене клопотання про призначення експертизи, яке він уточнив у судовому засіданні, та за яким просив суд призначити комісійну судово-медичну експертизу. Перед експертами просив поставити такі питання: 1) Чи є ушкодження на обличчі ОСОБА_4 , отримане в результаті ДТП 23.11.2016, невиправним? 2) Якщо таке ушкодження є невиправним, то чи є це ушкодження тяжким? Проведення експертизи просив доручити КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи».

Потерпілий у судовому засіданні клопотання свого представника підтримав.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисника, представник цивільного відповідача проти задоволення заявленого клопотання заперечували, оскільки проведення вказаної експертизи не вплине на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, допитавши експерта, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог частини першої статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною першою статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України; 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Що стосується вимог пункту 2 частини другої статті 242 КПК України, то суд звертає увагу, що обов`язок звертатись до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язком слідчого або прокурора.

У судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування була призначена та проведена судово-медична експертиза потерпілому ОСОБА_4 (висновок № 4720 від 29.11.2016), за яким у потерпілого виявлені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У клопотанні про призначення комісійної судово-медичної експертизи потерпілому ставляться питання про те, чи є вищезазначені тілесні ушкодження невиправними, якщо так, то чи є вони тяжкими.

У розумінні КК України під тяжким тілесним ушкодженням розуміється. У тому числі, непоправне знівечення обличчя (ст. 121).

В цей же час, як встановлено у судовому засіданні та було роз`яснено експертом судово-медичної експертизи, який складав висновок, до компетенції експерта не входить визначення знівечення обличчя, оскільки ця категорія не є медичною, а оцінюється судом.

Таким чином, з урахуванням висновку судово-медичної експертизи, якою встановлено ступень тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого середній, а також того, що експертом не визначається ступінь знівечення обличчя, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення комісійної судово-медичної експертизи. На переконання суду, клопотання представника потерпілого спрямоване на зміну кваліфікації дій обвинуваченого, що виходить за межі судового розгляду (межі обвинувачення).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника потерпілого про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 червня 2017 р.
Повний текст ухвали оголошено 20 червня 2017 р. о 09:00 год.

Суддя ОСОБА_1