Справа № 201/7900/17
Провадження №1-кп/0203/319/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 31.05.2017 року стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриківка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , студента Дніпропетровської металургійної академії, раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.293 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09 травня 2017 року близько об 10 годин 30 хвилин більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у громадському місці - території прилеглої до монументу «Вічної Слави», розташованої поруч з будинком № 1-а по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій приймав активну участь у вчиненні групових дій щодо порушення громадського порядку, під час святкування річниці перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні з невстановленими досудовим розслідуванням особами у кількості приблизно 100-150 осіб чоловік за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 09 травня 2017 року близько 07:00 знаходився за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де йому на особистий мобільний телефон близько 07:00 зателефонував Особа № 1, який був його знайомим, від якого отримав пропозицію у вигляді участі за грошову винагороду, із розрахунком 400 грн. за добу, у акції із нагоди святкування річниці перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні, що мала відбутись 09 травня 2017 року у місті Дніпро у громадському місці - території прилеглої до монументу Вічної Слави, розташованої поруч з будинком № 1-а по пр. Дмитра Яворницького, у м. Дніпро з метою недопущення протиправного фізичного впливу до учасників акції - ветеранів Великої Вітчизняної війни, з боку сторонніх цивільних осіб.
В подальшому, ОСОБА_5 , бажаючи отримати матеріальну винагороду в розмірі 400 грн. за вказівкою Особа № 1 та на виконання заздалегідь обговореної домовленості, 09 травня 2017 року близько 08:30 прибув до монументу Вічної Слави у м. Дніпро, поруч з лікарнею ім. Мечникова де на нього вже чекав Особа № 1.
Далі, бажаючи отримати матеріальну винагороду в розмірі 400 грн., ОСОБА_5 , приблизно о 08:30 годині 09 травня 2017 року знаходячись поруч з монументом Вічної Слави, розташованої поруч з будинком № 1-а по пр. Дмитра Яворницького, у м. Дніпро, отримав від раніше знайомого Особа № 1 інструктаж про порядок його дій під час проведення урочистих заходів з нагоди святкування перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні, відповідно до яких, останній повинен був постійно знаходитись в шерензі з лівого боку колони ветеранів та інших учасників акції з метою здійснення їх фізичного захисту, а також в залежності від необхідності застосувати до таких осіб фізичну силу у разі нападу на учасників акції.
В подальшому, як встановлено досудовим розслідуванням ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, виконуючи вказівки Особа № 1, не маючи будь-якого передбаченого законом дозволу на здійснення функцій щодо захисту правопорядку, а також усвідомлюючи що вказана функція належить працівникам правоохоронних органів, до яких він та його спільники не належать, знаходячись 09 травня 2017 року о 10 годин ЗО хвилин біля монументу Вічної Слави, розташованої поруч з будинком № 1-а по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, де відбувалось урочисте святкування перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні, та була присутня значна кількість жителів міста Дніпро, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, грубо порушуючи встановлені правила поведінки у громадських місцях, при значному скупчені людей, ОСОБА_5 спільно з іншими невстановленими Досудовим розслідуванням особами, за відсутності будь-яких підстав, що вказували на факт загрози життю, здоров`ю та правам ветеранів Великої Вітчизняної війни, з боку сторонніх цивільних осіб, почали грубо порушувати громадський порядок, перебуваючи у натовпі, взяли активну участь у вчиненні групових дій, що призвели до грубого порушення громадського порядку, а саме своїми хаотичними рухами, вигуками, злагодженими діями із іншими особами порушували громадський порядок та перебували під час зазначених дій із іншими не з не встановленими особами, які спричиняли тілесні ушкодження стороннім особам, тим самим підтримували їх протиправну поведінку.
Під час досудового розслідування 31.05.2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів регіональної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 52, 468, 469, 472, 488 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, захисника, який не заперечував проти затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.
Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.293КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_5 також зазначив про роз`яснення йому наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Відповідно до ст. 12, ст.293 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_5 - він є раніше не судимим, має постійне місце проживання, неодружений, щиро розкаявся в скоєному, вину визнав повністю, за даними КУ «ОПБ» обвинувачений на диспансерному обліку не перебуває, за даними КУ «ОКНД» на диспансерному обліку не перебуває.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити у кримінальному провадженні угоду про визнання винуватості від 31.05.2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів регіональної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 (за участю захисника ОСОБА_4 )
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 293 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.05.2017 року покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень 00 копійок.

Речовий доказ: оптичний дичк «КAKTUS» CD-R 700 mb, на якому записано файл «Драка 9 мая днепр», який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1