Справа № 462/320/17
У Х В А Л А
23 січня 2017 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 11.01.2017 року про закриття кримінального провадження №0001785,

встановив:
Потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.01.2017 року про закриття кримінального провадження №0001785 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, а також заявляє відвід слідчому ОСОБА_4 . Свою скаргу мотивує тим, що слідчим безпідставно закрито кримінальне провадження, наведені в оскаржуваній постанові мотиви і висновки слідчого про відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст.357 КК України, у зв`язку з невстановленням слідством такого елементу складу злочину як суспільна небезпека не грунтуються на законі і не відповідають фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні. Вважає також, що перелічене дає підстави стверджувати про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого ОСОБА_4 , натомість свідчить про необ`єктивність, неповноту проведення досудового розслідування з грубими порушеннями вимог КПК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, яка також містить заяву про відвід слідчому підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на її безпідставність, просить в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доводи потерпілої, слідчого, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0001785, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001785, 21.05.2016 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за вказаним номером внесено відомості про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 в період часу з квітня 2015 року до березня 2016 року таємно, шляхом вільного доступу з будинку на АДРЕСА_1 викрав документи на даний будинок та паспорт громадянина України виданий на прізвище її матері.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.3 ст.357 КК України.

Постановою слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.01.2017 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Разом з тим, слідчий органу досудового розслідування в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження наводить зміст заяви ОСОБА_3 від 20.06.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, її показання під час допиту, як потерпілої, а також показання, допитаного як свідка, чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_5 , на якого потерпіла вказує, як на особу винну у вчиненні злочину.

Слідчим не було дано жодної оцінки вказаних показань і не усунуто розбіжності в них шляхом проведення передбачених КПК України слідчих дій, зокрема, одночасного допиту потерпілої і свідка в поряду ч.9 ст.224 КПК україни.

Крім цього, слідчий під час досудового розслідування обмежилася допитом лише потерпілої і її чоловіка, не розширивши шляхом проведення слідчих /розшукових/ дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження.

Попри це слідчий дійшла висновку про те, що під час досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не встановлено обов`язкового елемента злочину такого як суспільна небезпека, що тягне за собою закриття кримінального провадження.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначила п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачається наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи) конкретного складу злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Щодо обгрунтування слідчим закриття провадження у зв`язку з відсутністю такого елемента складу злочину як суспільна небезпека слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Зі змісту наведеного визначення поняття злочину сусупільна небезпечність є ознакою злочину.

Суспільна небезпечність діяння - це перш за все, його об`єктивна властивість заподіювати шкоду або ж створювати загрозу заподіяння шкоди тим об`єктам, які охороняються законом, у ньому виявляється негативне негативне ставлення до них.

Суспільна небезпечність діяння впливає на процеси нормотворчості (криміналізації і декриміналізації) та застосування кримінально - правових норм (кваліфікації діяння й індивідуалізації кримінальної відповідальності і покарання).

Суспільна небезпека як ознака будь - якого злочину має характер і ступінь. Про характер суспільної небезпеки можна судити за значущістю суспільних відносин, на які спрямований злочин, за розміром заподіяної злочином шкоди, за особливостями способу посягання (насильницький чи ненасильницький), за формою вини.

Крім сказаного на характер суспільної небезпеки впливають мотив і мета вчинення злочину.

У процесі застосування кримінально - правових норм суспільна небезпечність діяння є критерієм: 1) кваліфікації злочинів (відмежування злочинів від інших правопорушень; відмежування злочинів від діянь, що через малозначущість не є суспільно небезпечними; розмежування злочинів як таких); 2) індивідуалізації кримінальної відповідальності і покарання.

Ступінь суспільної небезпечності діяння складає її кількість і визначається, головним чином, способом вчинення злочину та розміром заподіяної шкоди. Ступенем суспільної небезпечності відрізняються злочини одного виду.

Злочин характеризується певним ступенем суспільної небезпечності. За деяким його рівнем злочин втрачає свої суспільні властивості і перестає бути злочином. Так згідно з ч.2 ст. 11 КК не є злочином дія або бездіяльність, що хоч формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого законом, але через малозначність не має суспільної небезпеки.

Малозначність вчиненого діяння в ч.2 ст.11 КК розуміється такою, що кримінальна відповідальність та покарання в цьому випадку була б занадто великою та зайвою, не відповідною вчинку.

Поряд з цим обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона і об`єктивна сторона.

Враховуючи наведене, слідчим безпідставно закрито кримінальне провадження з наведених у постанові мотивів, оскільки не встановлено чи мала місце подія і діяння ОСОБА_5 , про явку вказує потерпіла, чи є в діянні склад злочину, якщо ні то який з елементів складу злочину - суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона і об`єктивна сторона відсутній і чому.

Відтак, з огляду на вказане, вважаю, що слідчий прийшла до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001785, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то її постанова від 11.01.2017 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

Щодо вимоги скарги в частині відводу слідчому Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , то така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Цією ж статтею визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Стаття 77 КПК України визначає перелік обставин, що виключають участь слідчого в кримінальному провадженні.
Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Також, жодним належним та обґрунтованим доказом не підтверджені припущення ОСОБА_3 щодо наявності сумнівів в неупередженості слідчого ОСОБА_4 , з наведених у її заяві мотивів, відтак такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими.

Щодо винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, то ОСОБА_3 вправі була оскаржити таку, і таке своє право реалізувала.

Оцінюючи такі обставини, вивчивши вказані документи, слідчий суддя не вважає такі дані проявом упередженості чи необ`єктивності слідчого та підставою, в розумінні ст.77 КПК України, для її відводу.

Таким чином, аналіз доводів заяви про відвід слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявника та не містить об`єктивних підстав для відводу, на даний час відсутні такі порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого, а відтак заява задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 80, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 11.01.2017 року про закриття кримінального провадження №0001785, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0001785 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід слідчого Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001785 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1