№ 207/620/16-к
№ 1-кп/207/63/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0001591 від 01 грудня 2015 року за обвинуваченням:

К Р А С Н О Ч У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого:

02 червня 2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 382 КК України 2001 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , згідно вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 червня 2014 року визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Проте, ОСОБА_6 не сплатив штраф і ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.09.2015 року йому було замінено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень на 50 годин громадських робіт.

22 вересня 2015 року начальником Баглійського МВ кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська ОСОБА_7 , ОСОБА_8 направлено на відпрацювання громадських робіт до Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради.

Згідно розпорядження голови Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради № 145-р від 24.09.2015 року ОСОБА_8 прийнято для відбування покарання у вигляді громадських робіт, затверджено види робіт, складений та затверджений графік виходу на громадські роботи з 24.09.2015 року по 30.09.2015 року.

Однак, ОСОБА_6 не маючи законних підстав на звільнення від відбування громадських робіт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, умисно для відпрацювання громадських робіт до Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради не прибув, до виконання громадських робіт не приступив.

02 грудня 2015 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не приступив до відбування покарання у вигляді громадських робіт, начальником Баглійського МВ кримінально-виконавчої інспекції м. Дніпродзержинська ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повторно направлено на відпрацювання громадських робіт до територіального центру соціального обслуговування Баглійського району м. Дніпродзержинська, де його було прийнято для відбування покарання у вигляду громадських робіт, затверджено види робіт, складений та затверджений графік виходу на громадські роботи з 10.12.2015 року по 24.12.2015 року.

Однак, ОСОБА_6 не маючи законних підстав на звільнення від відбування громадських робіт, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, умисно для відпрацювання громадських робіт до територіального центру соціального обслуговування Баглійського району м. Дніпродзержинська не прибув, до виконання громадських робіт не приступив.

Таким чином, ОСОБА_6 ухилився від відбування громадських робіт та не приступив до їх відбування в період часу з 24.09.2015 року по 30.09.2015 року та з 10.12.2015 року по 24.12.2015 року.

Тому дії ОСОБА_6 спочатку були кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

В ході судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження виникла необхідність у зміні пред`явленого обвинувачення з наступних підстав.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_8 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України та з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України кримінальна відповідальність настає за ухилення від відбування громадських робіт чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання. Тобто суб`єктом вказаного злочину може бути та особа, якій одне з вказаних покарань було призначено вироком суду, а не та, яка відбуває покарання на підставі інших судових рішень.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконання.

Відповідно даної диспозиції вказаної статті, суб`єкт вчинення даного злочину є загальним.

Отже, вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 червня 2014 року ОСОБА_8 засуджено до штрафу, а ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.09.2015 року йому змінено покарання на громадські роботи, тому і виникла необхідність змінити обвинувачення в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 389 КК України на ч. 1 ст. 382 КК України.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.338, 341 КПК України, прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 постановив змінити обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001591 від 01 грудня 2015 року та дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України.

19 грудня 2016 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_10 покарання : за частиною 1 статті 382 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена, його дії необхідно кваліфікувати за статтею 382 частиною 1 КК України, як невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , окрім прямо передбачених в статті 382 частині 1 КК України, по яким він підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_12 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 грудня 2016 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 та обвинуваченим К Р А С Н О Ч У Б О

ОСОБА_13 Н О Ч У Б ОСОБА_14 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року К Р А С Н О Ч У Б ОСОБА_14 від відбування покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого К Р А С Н О Ч У Б ОСОБА_14 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у відношенні К Р А С Н О Ч У Б ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний запобіжний захід, -- особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_15