Справа № 467/99/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000018 від 17 січня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сарата-Голбена Котовського району, республіка Молдова, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судима : 10.12.2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 ( трьох ) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 ( один ) рік, в силу ст. 89 КК України не судима, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що на початку січня 2017 року в обідній час, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу до житлового будинку, який розташований за адресою : АДРЕСА_2 , викрала бензопилу «Werk WS 45РТ», яку помістила до мішка, розпорядившись на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1200,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю, дала показання, підтвердила обставини скоєння правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має. При визначенні покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачена просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами, встановленими досудовим слідством.
Обвинувачена давала в судовому засіданні послідовні і логічні показання, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
За такого, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, у відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченої та призначення її покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують їх покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд враховує, що обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не має постійного місця реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, не працює, раніше судима за вчинення злочину проти власності; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення правопорушення, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.
При цьому суд переконаний, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію обвинуваченої свідчить характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання.
Обвинувачена в судовому засіданні визнала себе винною повністю, щиро розкаялась у скоєному, що відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує їй покарання.
При цьому суд не визнає пом`якшуючою покарання таку обставину, як активне сприяння розкриттю злочину, зміст якої розкрито в абзаці п`ятому пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до якого активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Отже, зміст активного сприяння розкриттю злочину полягає в тому, що особа надає органам досудового розслідування інформацію щодо вчиненого злочину, яка не була їм відома, або ж надає нові докази, чим сприяє швидкому та повному розслідуванню.

Кримінальний закон передбачає, що сприяння розкриттю злочину має бути активним, однак поняття активності не розкриває, то в кожному конкретному випадку суд оцінює цю ознаку в залежності від обставин справи.

Будь-яких доказів саме активного сприяння розкриттю злочину суду надано не було, а саме по собі виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків не може бути підставою для визнання наявності активного сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався та підстав для його обрання на даному етапі немає.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 ( сто двадцять ) годин.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 ( тридцяти днів ) з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1