Справа № 127/6283/17
Провадження № 1-кп/127/816/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника, потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник, потерпілий в судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Клопотань про виклик свідків захисту не заявили.
Прокурор, обвинувачений, захисник та потерпілий в ході підготовчого засідання заяв та клопотань не заявили.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт у кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, прокурором зазначених вимог ст. 291 КПК України не дотримано, оскільки обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, з обвинувального акту щодо ОСОБА_4 слідує, що він обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 ККУкраїни, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя (правова кваліфікація) .
Разом з тим, у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин, встановлених прокурором, взагалі відсутні будь-які данні про встановлення прокурором тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому та взагалі не вказано до якої категорії виявлені в потерпілого тілесні ушкоджепння належать.
Таким чином, з формулювання обвинувачення та фактичних обставин справи слідує, що прокурором не встановлено тяжкості тілесних ушкоджень, що суперечить п.2 ч.2 ст. 242 КПК України, згідно якого слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.
Тобто, прокурор, як слідує з акту, тяжкості тілесних ушкоджень не встановив, проте з невідомих підстав кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України.
Вказане є порушенням ст. 291 КПК України та порушує право обвинуваченого на захист, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291 КПК України, суд -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.

Суддя: