Справа № 185/1909/17
Провадження № 1-кп/185/203/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002412 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05 травня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, останній раз 05 травня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, у період випробувального терміну повторно скоїв злочин середньої тяжкості, що пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, ОСОБА_3 , 04 вересня 2015 року приблизно о 21.00 годині перебуваючи на селищі «Сільмаг», м. Павлограда зустрівся із раніше знайомим ОСОБА_6 , який безоплатно запропонував взяти сумку в якій містилось декілька кущів (не встановлена слідством точна кількість кущів), рослини роду коноплі. Впевнившись, що дані рослини є коноплями, які містять у собі наркотичні засоби, у ОСОБА_3 в цей час виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту всупереч Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» від 08 липня 1999 року.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав - безоплатно взяв у ОСОБА_7 сумку із кущами роду коноплі, що у собі містить наркотичний засіб канабіс, переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де висушив зазначені стебла з листям конопель та механічним шляхом за допомогою сили рук подрібнив, таким чином, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою 352,008 г. відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями). Після чого ОСОБА_3 розфасував подрібнений ним канабіс у три паперових згортки та один скляний плафон, які залишив у приміщенні гаражу за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту.

07 вересня 2015 року в період часу з 19 години 05 хвилин до 19 години 25 хвилин співробітники міліції під час проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 з письмового дозволу власника будинку - ОСОБА_8 , в присутності понятих, виявили на підлозі в приміщенні гаражу за вищевказаною адресою три паперові згортки та один скляний плафон з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору загальною масою 352,008 г.

Згідно висновку експерта № 70/10/2351 від 16 вересня 2015 року надана на дослідження речовина масою 352,008 г, вилучена під час огляду домоволодіння у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , є наркотичним засобом - канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 324,366 г.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 незаконно повторно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Такі дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

28 лютого 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і визнав обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 : за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, на призначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання до вказаного покарання одного року одного місяця позбавлення волі - не відбутого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 05 травня 2014 року, визначивши остаточно до відбування покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити незмінним у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, зазначивши, що згоден з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 28 лютого 2017 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 614 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2017 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 2 класу ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2014 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання, тобто, з 20 лютого 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2017 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 614 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: речовину рослинного походження вагою: 28,224 г., 226,022 г., 53,7 г., 2,062 г., 85, 746 г. та фрагмент пляшки з полімерного матеріалу, передані до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1