17.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/2340/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
по кримінальному провадженню, внесеному 29.12.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005291
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), а саме - жіночої сумки у незнайомої жінки. При цьому, вказані особи розподілили між собою ролі злочинної діяльності, згідно яких ОСОБА_3 повинен був вихопити сумку з рук жінки, а ОСОБА_6 повинен був здійснювати нагляд і у разі появи людей попередити про небезпеку ОСОБА_3 , після чого удвох зникнути з місця злочину.

Реалізуючи умови попередньої домовленості, направленої на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), діючи узгоджено, із корисливих мотивів, приблизно о 13:30 годин 15.10.2016 року, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 , знаходячись в районі лісосмуги, розташованої по вул. Природній в м. Дніпро, побачили потерпілу ОСОБА_7 . ОСОБА_6 обійшов потерпілу ОСОБА_7 та почав йти попереду неї, а ОСОБА_3 почав йти позаду потерпілої, таким чином, що вона опинилась поміж ними. Реалізуючи умови попередньої змови, ОСОБА_3 підбіг до потерпілої ззаду та своїми руками схопив за жіночу сумку бежевого кольору, яку ОСОБА_7 тримала в лівій руці, та почав тягнути в свою сторону. В цей час ОСОБА_6 стояв поруч, та здійснював нагляд за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпеку злочинних дій останнього. Так як ОСОБА_7 сильно тримала сумку, ОСОБА_3 не вдалось її вихопити з рук, у зв`язку з чим він відпустив сумку, та відійшов. Бажаючи завершити свої злочинні наміри, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи в групі, із корисливих мотивів, ОСОБА_6 підбіг до потерпілої, схопив за жіночу сумку, яку вона тримала в лівій руці, та своєю рукою вдарив потерпілу по її лівій руці, чим спричинив фізичний біль та подавив її волю. В результаті чого, потерпіла відпустила сумку, яка опинилась в руках ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 , утримуючи викрадене, з місця скоєння кримінальною правопорушення зникли, довівши свої злочинні дії до кінця.

Таким чином, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_7 , а саме жіночою сумкою, вартість якої, відповідно до висновку експерта №2446 від 29.10.2016 року, з урахуванням зносу, станом на 15.10.2016 року складала 235 гривень 34 копійки, в якій знаходився гаманець, вартість якого, відповідно до висновку експерта №2446 від 29.10.2016 року, з урахуванням зносу, станом на 15.10.2016 року складала 140 гривень 40 копійок, з грошовими коштами в розмірі 500 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , окуляри в футлярах, в кількості двох штук, вартість яких, відповідно до висновку експерта №2446 від 29.10.2016 року, з урахуванням зносу, станом на 15.10.2016 року, складала 280 гривень 50 копійок, банківські карти, в кількості двох штук, берет жіночій бежевого кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта №2446 від 29.10.2016 року, з урахуванням зносу, станом на 15.10.2016 року складала 210 гривень 00 копійок, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 726 гривень 24 копійки.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, щиро кається у тому, що він, вступивши у попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_6 і розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.
Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року з діагнозом: «органічний розлад особистості внаслідок черепно-мозкової травми», у лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, негайно звільнивши засудженого з-під варти у залі суду.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -