Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2016 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта, задоволено клопотання прокурора і продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою, а у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому та у задоволенні скарг вказаних захисників на дії слідчого та заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2016 року захисникам ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відмовлено в роз`ясненні зазначеної раніше ухвали.

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу суду першої інстанції про відмову у роз`ясненні судового рішення скасувати і призначити новий розгляд заяви про роз`яснення судового рішення у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначають, що їм незрозуміло зміст резолютивної частини ухвали, в якій вказано про те, що у задоволенні скарг захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на дії слідчого та заступника _______________________________________

Справа № 11-кп/796/1943/2016
Категорія: ст.380 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1
Генерального прокурора України ОСОБА_10 на стадії проведення підготовчого судового засідання відмовлено, а саме, у задоволенні яких скарг, з яких мотивів та на підставі якого положення закону. Тому вважають, що нероз`яснення ухвали свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, положень ст.380 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та пояснили, що предметом розгляду на підготовчому судовому засіданні були скарги на дві постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 про визначення підслідності кримінального провадження та на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, тобто скарги на рішення прокурора та слідчого, однак суд відмовив у задоволенні скарг на дії прокурора та слідчого, що є незрозумілим; доводи прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Відмовляючи у роз`ясненні судового рішення, суд зазначив, що зміст мотивувальної частини ухвали, яку просили роз`яснити захисники, є чітким і зрозумілим.

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції про відсутність підстав для роз`яснення рішення.

Згідно з ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасників судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття.

Так, у заяві, датованій 08.09.2016 року, захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з посиланням на положення ст.380 КПК України, просили роз`яснити судове рішення з таких питань:

- мотивування висновків суду стосовно стану здоровя обвинуваченого та надання йому медичної допомоги в умовах Київського СІЗО та за його межами при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- обґрунтування того, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і не дасть переваг в отриманні ним медичної допомоги в порівнянні з перебуванням у Київському СІЗО, оскільки ОСОБА_8 протягом 24 годин зобов`язаний буде перебувати за однією адресою;

- що є підвищеною суспільною небезпечністю інкримінованого злочину і суспільним резонансом, які враховані судом, а також висновки суду про те, що вказаний злочин є одним з найбільш тяжких;

- рішення суду про відмову у задоволенні скарг захисників на дії слідчого та заступника Генерального прокурора України ОСОБА_10 на стадії проведення підготовчого судового засідання;

- призначення судового розгляду з порушенням 10-тиденного строку, передбаченого ст.316 КПК України;

- виклику в судове засідання представника пенітенціарної служби, в якій утримується ОСОБА_8 ;

- проведення судового засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_8 .

Фактично, у заяві про роз`яснення судового рішення захисники висловлювали свою незгоду з ухвалою суду в частині задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, відмови у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, а також звертали увагу на призначення судового розгляду з порушенням передбаченого ст.316 КПК України строку, що, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що прийняте рішення їм зрозуміле.

Непереконливими є і доводи в апеляційній скарзі про те, що стороні захисту незрозуміло, у задоволенні яких скарг на дії слідчого та прокурора відмовлено під час підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що захисники, як вони пояснили в суді апеляційної інстанції, подали скарги на дві постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_12 про визначення підслідності кримінального провадження та на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 , і більше ніякі рішення, дії чи бездіяльність не оскаржували, то цілком зрозумілим є те, що суд відмовив у задоволенні скарг на рішення прокурора та слідчого, однак допустив описку, зазначивши про оскарження дій, а не рішень, що у разі необхідності може бути виправлено в порядку, визначеному ст.379 КПК України.

А тому ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року про відмову у роз`ясненні ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 2 вересня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3