АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та представника ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Виповзів Козелецького району Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.3 ст.358 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_4 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України

Справа № 11кп/796/1491/2017
Суддя у першій інстанції ОСОБА_10
Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представників потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0004164 від 09 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10.
Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вмотивував ухвалене рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки його зміст викладено не послідовно, узагальнено, з порушенням закріплених кримінальним процесуальним законом порядку та структури, не містить обов`язкової складової - формулювання обвинувачення в розумінні вимог п.13 ч. 1 ст. 3, п. 5 ч. 2 ст. 291, ст. 110 КПК України.
При цьому судом першої інстанції встановлено що при викладенні у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 , фактичні обставини викладені загально, без наведення конкретних фактів та обставин, які б утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 267 КК України, і такі обставини в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_9 , що в свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
В тому числі в обвинувальному акті не зазначені обставини, які є обов`язковими для визначення об`єктивної та суб`єктивної сторони цього складу злочину, а саме: які конкретні посадові обов`язки і які обов`язкові дії не виконувались ОСОБА_9 , як головним бухгалтером ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», і якими актами вони були встановлені; які конкретні документи не були перевірені ОСОБА_9 та який він мав безпосередній обов`язок до їх перевірки, в тому числі, коли наступав час виконання такого обов`язку; які саме виправлення та завідомо неправдиві відомості були внесені до таких документів іншими особами і який обов`язок мав ОСОБА_9 для виявлення цих фактів.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та представник ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004164 від 09 квітня 2015 року направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому прокурор вказує, що суд вийшов за межі ст. 314 КПК України, оскільки повинен був лише визначитись, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, не вдаючись до аналізу правильності викладення обставин та правової кваліфікації кримінального правопорушення, при ухваленні рішення, порушив п. 4 ч. 2 ст. 4 Конституції України та ст. 22 КПК України.
Крім цього,на думку прокурора, суд в даному випадку перебрав на себе функцію обвинувачення, позбавивши прокурора можливості використати право на зміну обвинувачення, передбачене ст. 338 КПК України, та вийти за межі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, чим порушив закріплене у підпункті а) п. З ст. 6 Конвенції з прав людини та деталізоване у практиці Європейського суду з прав людини право обвинуваченого на захист.

Вказує, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та в ньому зазначено всі посадові обов`язки ОСОБА_9 , які передбачені Посадовою інструкцією головного бухгалтера ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», яка є додатком № 1 до Трудового договору від 10.01.2006 № 4 та підписана ОСОБА_9 01.06.2009 року. Також при формулюванні обвинувачення вказано, які саме конкретні посадові обов`язки із передбачених Посадовою інструкцією неналежно виконувались ОСОБА_9 через несумлінне ставлення до них, а тому при формулюванні обвинувачення зазначено, що неналежне виконання вказаних вище обов`язків полягало у тому, що протягом часу з лютого 2012 року по вересень 2014 року ОСОБА_9 не перевірялись первинні бухгалтерські документи, а саме подорожні листи та відомості обліку видачі палива, у яких відображались відомості з приводу використання товарно-матеріальних цінностей.

Також зазначає, що у обвинуваченні вказано, що конкретно ОСОБА_9 повинен був перевіряти, відповідно до посадової інструкції, первинні бухгалтерські документи, до яких і відносяться подорожні листи та відомості обліку видачі палива, оскільки на підставі саме цих документів на підприємстві складались щомісячні звіти, відповідно до яких відбувалось списання товарно-матеріальних цінностей (палива). Саме через те, що ОСОБА_9 не належно виконував свої обов`язки та протягом 3 років не перевіряв ці документи, не слідкував не здійснював контролю за тим як вони складаються іншими працівниками, хоч повинен був це робити, відповідно до посадової інструкції.
У обвинувальному акті зазначено конкретні обов`язки, які повинні були виконуватись ОСОБА_9 постійно (оскільки іншого не передбачено посадовою інструкцією або ж іншими внутрішніми документами підприємства) але виконувались не належно, а також наслідки, до яких призвела така його бездіяльність у вигляді заподіяння ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» матеріальної шкоди у великих розмірах.
Крім того, при формулюванні обвинувачення зазначено, до яких саме «документів протягом 2012-2014 років вносились виправлення та завідомо неправдива інформація, а також час та місце її внесення. Так, зазначено, що з 24.02.2012 по 01.03.2012 по вул. Дегтярівській, 53 в м. Києві, при невстановлених обставинах шляхом виправлень попередньо нанесених цифрових позначок, невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , внесла до відомостей видачі палива за лютий 2012 року на автомобілі з державними номерними знаками: НОМЕР_1 , АА17640М, НОМЕР_2 , ААЗОЗЗВК, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 завідомо неправдиву інформацію. В подальшому ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що інформація у графі «Видано» відомостей обліку видачі палива за лютий 2012 року не відповідає дійсності, завірила їх власним підписом у графі «Перевірив», чим підтвердила правильність внесених даних та надала документам офіційного змісту. На підставі зазначених відомостей, які містили завідомо неправдиву інформацію, ОСОБА_7 був складений звіт щодо кількості використаного у лютому 2012 року палива для потреб підприємства, у якому вказані неправдиві дані із урахуванням кількості привласненого палива та внесених недостовірних даних до первинних документів і автоматизованої системи управління підприємством «АСУП».

За таким самим зразком, у обвинуваченні викладені факти внесення неправдивих даних до відомостей обліку видачі палива за 2012-2014 роки із зазначенням кожного підробленого документа, а саме відомості обліку видачі палива за конкретний місяць на конкретний автомобіль (із вказанням його державного номерного знаку). Саме за такими ознаками у ДП «Старавто» ідентифікуються ці документи - місяць видачі палива та д.н.з. автомобіля.
Також, як вказує прокурор, у обвинуваченні конкретно вказано, які саме виправлення та завідомо неправдиві відомості були внесені до кожного із таких документів.
Представник ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» - ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В поданій апеляційній скарзі представник ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» - ОСОБА_6 вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи, а обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства.
Як зазначає представник потерпілого, у обвинувальному акті наведено детальний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується в тому, що він, протягом часу з 02.01.2002 по 17.07.2015, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого підприємству спричинені тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди у розмірі, що у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
При цьому апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення є помилковим, оскільки в обвинувальному акті вказані об`єктивні дані щодо події кримінальних правопорушень із зазначенням періоду часу, місця, форми вини, способу вчинення, наслідків та інших даних.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та представника потерпілого, котрі підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити доводи обвинувачених та їх захисників, котрі заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст. 291 КПК України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що передбачених ст. 291 КПК України вимог кримінального процесуального закону, органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004164 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в цілому дотримались, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що зміст обвинувального акту викладено не послідовно, з порушенням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку та структури, відсутня обов`язкова складова частина обвинувального акту - формулювання обвинувачення, є необґрунтованими, оскільки а обвинувальному акті зазначено конкретні обов`язки, які повинні були виконуватись ОСОБА_9 та не виконувались ним належним чином, а також наслідки, до яких призвела така його бездіяльність.
При формулюванні обвинувачення зазначено, до яких саме документів протягом 2012-2014 років вносились виправлення та завідомо неправдива інформація іншими особами, а також час та місце її внесення, викладені факти внесення неправдивих даних до відомостей обліку видачі палива за 2012-2014 роки із зазначенням кожного підробленого документа та того, які саме виправлення та завідомо неправдиві відомості були внесені до кожного із таких документів. Таким чином, у обвинувальному акті вказані об`єктивні дані щодо події кримінальних правопорушень із зазначенням періоду часу, місця, форми вини, способу вчинення, наслідків та інших даних, і на цій підставі обвинувальний акт не може бути повернутий прокурору.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України у зв`язку з відсутністю викладу обставин, які є обов`язковими для визначення об`єктивної та суб`єктивної сторони цього складу злочину, відсутністю викладу конкретних посадових обов`язків ОСОБА_9 , як головного бухгалтера ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», також є безпідставним, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено всі посадові обов`язки ОСОБА_9 , які передбачені Посадовою інструкцією головного бухгалтера ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.», яка є додатком № 1 до Трудового договору від 10 січня 2006 року № 4 та підписана ОСОБА_9 01 червня 2009 року. Крім того, при формулюванні обвинувачення вказано, які саме конкретні посадові обов`язки із передбачених Посадовою інструкцією неналежно виконувались ОСОБА_9 , про що правильно вказують прокурор та представник ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» у своїх апеляційних скаргах.
Інших законних підстав для повернення обвинувального акта прокурору в ухвалі суду першої інстанції не наведено.
Фактично в ухвалі суду не викладено жодних недоліків обвинувального акта, який би свідчив про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Виходячи з викладеного, апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та представника ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» ОСОБА_6 підлягають задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, - скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 та представника ДП «Старавто» ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем» ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0004164 від 09 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 - скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 Новов ОСОБА_15 ОСОБА_3