Справа № 357/8363/14-к
У Х В А Л А

26 червня 2014 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

19.06.2014 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В своїй скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що 15.04.2014 року ним до Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області було направлено заяву щодо прийняття мір до ОСОБА_4 , який маючи намір ухилятися від виконання вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в частині відшкодування збитків на суму 84760 грн. позбувся майна, що йому належало, а саме частини квартири. Ці обставини вказують на порушення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України. 04.06.2014 року представник заявника звернулася до Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області з метою отримання будь-якої інформації щодо стану розгляду справи, в 2-му МВ Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області представнику було надано висновок про результати розгляду справи ДІМ 2-го МВ Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_5 . Скаржник просив суд зобов`язати Білоцерківський РВ ГУМВС України в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які надійшли із заявою про факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України.

Скаржник до суду не з`явився. Про день та час розгляду скарги був належним чином повідомлений. Причину неявки до суду не повідомив.

Представник слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області до суду не з`явилися. Про день та час розгляду скарги в суді були належним чином повідомлені. Причину неявки до суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду скарги та узгоджується зі ст. 306 ч. 3 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_6 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні скарги.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 старший державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського міькрайонного управління юстиції в суді показав, що виконавчий лист по вказаному виконавчому провадженню надійшов до них 31.07.2013 року, майно, що належить ОСОБА_8 було відсутнє. ОСОБА_8 вказував їм, що буде відшкодовувати збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як видно із висновку по результатах звернення від 18.04.2014 року, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він заперечував факти, викладені в зверненні ОСОБА_3 та пояснив, що в нього ніякого майна не було та він нічого не продавав. Проте дані доводи нічим не підтверджуються.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Білоцерківського РВ ГУМВС України в Київській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати Білоцерківський МВ ГУМВС України в Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які надійшли за заявою ОСОБА_3 по факту скоєння ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1