АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 ,-

в с т а н о в и л а :
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , діючи умисно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , направленою на вимагання грошових коштів у власників ятерів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з якими ОСОБА_9 знайомий, у невстановлений досудовим розслідуванням день і час вересня 2016 року, діючи умисно, зустрівся з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і повідомив останнім про можливість повернення вказаних више вилучених засобів лову за умови отримання для передачі ОСОБА_11 грошових коштів, при цьому ОСОБА_9 зазначив, що сам домовиться з останнім про суму та спосіб повернення ятерів.

У подальшому ОСОБА_12 , виконуючи свою частину раніше обумовлених з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, близько 20 год. 50 хв. 23.11.2016, перебуваючи в автомобілі марки «Тоуоtа Rаv 4» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керуванням ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навпроти піцерії «Фелічіта» за адресою: вул. Хрещатик, 200, м. Черкаси, шляхом вимагання, одержав для себе, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, однак вказані грошові кошти не передав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , оскільки був затриманий на місці вчинення злочину працівниками правоохоронних органів.

За вказаних обставин ОСОБА_9 своїми порадами та вказівками сприяв вчиненню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочину, оскільки здійснював дії, необхідні для реалізації спільних з вказаними особами злочинних намірів щодо вимагання і одержання ними неправомірної вигоди від ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про повернення раніше вилучених належних останнім знарядь лову - ятерів в кількості 20 шт., не притягнення їх до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 85 КУпАП, та подальше сприяння у безперешкодному вилову риби на р. Дніпро.

Як вказує у клопотанні слідчий і це доводив прокурор в судовому засіданні, причетність ОСОБА_9 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджується показаннями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також негласними (розшуковими) слідчими діями, які на даний час він не може надати.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області було частково задоволено. В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою було відмовленою. Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2016 року прокурор звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, є інвалідом другої групи, працевлаштований, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є соціально небезпечною особою, доказів аморального способу життя не отримано.

Постановляючи ухвалу про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що з доказів обґрунтування підозри які були надані прокурором вбачається, що ОСОБА_9 міг бути причетним до правопорушення, яке зазначено у підозрі.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 ухилявся від органів досудового розслідування, оскільки, останньому надсилались повістки на які ОСОБА_9 не було відредаговано, що підтверджується рапортами слідчого у кримінальному провадженні та повідомлення СБ України про неможливість встановлення місцезнаходження останнього.

Таке посилання прокурора спростовується наступним, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.с.31-38) ОСОБА_9 було направлено вісім повісток про виклик датованих 28 листопада 2016 року, проте, як вже було встановлено слідчим суддею дана обставина не має підтвердження того, що вони були отримані підозрюваним та проігноровані. Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що направлену повістку про виклик за №17-4758 (а.с.43) адресат не отримав, оскільки за зазначеною адресою не проживає.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор наголошував на те, що перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний ОСОБА_9 матиме змогу чинити тиск на інших свідків, знищити речі та документи, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Проте, у відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, прокурором як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі не було доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання ОСОБА_9 під вартою не може запобігти ризикам, які передбачені ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, його поведінку та спосіб життя, обставин події кримінального провадження прийшов до вірного висновку, щодо застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_18 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :