УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП у м. Києві майор поліції ОСОБА_2 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, майор податкової міліції ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000135 від 09.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.218-1 КК України.

Клопотання мотивовано наступним. Досудовим слідством встановлено, що згідно заяви директора-розпорядника фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невстановлені посадові особи ПАТ «Банк Камбіо» (), проведеними операціями в 2013-2014 роках, шляхом розтрати активів Банку - коштів рефінансування, наданих Національним банком України та шляхом приховування та маскування незаконного походження таких коштів, прав на них, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення) умисно, з корисливих мотивів призвели до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, що завдало великої матеріальної шкоди державі та кредиторам. Постановою Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 відкликано ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» (далі Банк). Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 46 від 02.03.2015 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 . Поряд із тим, в ході перевірки обставин надання Банком юридичним та фізичним особам кредитів, майнові права за якими передані в якості забезпечення кредитів рефінансування НБУ, виявлено виведення грошових ресурсів з Банку шляхом кредитування юридичних осіб під заставу неліквідних цінних паперів та придбання самим Банком таких цінних паперів в «торговий портфель». Протягом 2013 - 2014 років Банк проводив операції з кредитування юридичних осіб під заставу неліквідних цінних паперів: простих іменних акцій публічних акціонерних товариств. Ці операції стали збитковими для Банку, оскільки кредити надавались під ставку 10% річних, що майже вдвічі менше за вартість залучених ресурсів. За цими кредитами фактично відсутня застава, оскільки передані в заставу Банку цінні папери (прості іменні акції та іменні інвестиційні сертифікати) є неліквідними. Емітенти таких цінних паперів не ведуть виробничу діяльність, наявність цих паперів у другому рівні лістингу ПФТС підтримується штучно, шляхом проведення операції з купівлі-продажу дуже незначної кількості, в порівнянні з загальною емісією. Загальна сума збитків, завданих такими діями Банку, склала 173 564 832,70 грн. Під час здійснення перевірки правочинів, в тому числі договорів, укладених протягом року до запровадження процедури тимчасової адміністрації в ПАБ «Банк Камбіо», виявлено факти безготівкового перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних та фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «БАНК КАМБІО» у серпні-вересні 2014 року.Безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «Банк Камбіо» здійснено з призначенням платежу безвідсоткова позика», «повернення фінансової допомоги» та «надання фінансової допомоги». Для цих кредитів характерним є наступне: всі Боржники зареєстровані в місті Донецьк; більшість Боржників пов`язані між собою договорами купівлі -продажу цінних паперів; ставка кредитування - 10% річних, що є збитковою для Банку, якщо враховувати вартість залучених ресурсів; банк за наявності інформації щодо вартості купівлі Боржниками цінних паперів, свідомо робить набагато вищу оціночну вартість; рахунки Боржників знаходяться в АТ «КБ «СОЮЗ», куди і перераховувались гроші. Такі перерахування спрямовані на «дроблення» коштів суб`єктів господарювання шляхом оформлення платежів щодо надання або повернення зворотної фінансової допомоги, надання безвідсотковнх позик та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.При розслідуванні даного кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти у безготівковому вигляді, а саме: грошові кошти, що знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунки 1096 фізичних осіб, за якими здійснені операції щодо безготівкового перерахування грошових коштів з рахунків юридичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в банківській установі. Зазначені кошти визнано речовими доказами. За таких обставин, в порядку ст. 170 КПК України слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках фізичних осіб. зазначених у клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що наявні підстави для повернення його матеріалів прокурору, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні слідчого управління ФР ГУ ДФС знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 20.10.2016 року про вчинення кримінального правопорушення за ст.218-1 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.
За змістом положень ст. 3 КПК України , при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Зважаючи на те, що слідчим не виконані положення КПК України не надано доказів, що майно на яке вимагається накладення арешту належить зазначеним у клопотанні фізичним особам, з метою недопущення порушення прав всіх учасників кримінального провадження та дотримання положень ст. 173 КПК України, вважаю за можливе повернути клопотання прокурору для усунення його недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП у м. Києві майор поліції ОСОБА_2 повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків та встановити строк для усунення останніх у сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :