11-сс/775/197/2017(м)
263/6883/17

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2017 року задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Підозрюваний ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду незаконна та не мотивована. Зазначає, що обраний розмір застави є непомірно великою сумою для нього. Вказує, що у нього погіршився стан здоров`я, йому необхідно пройти медичне обстеження, а у слідчому ізоляторі це не можливо. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу підозрюваного, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Слідчий суддя при продовженні застосування запобіжного заходу врахував положення ст.ст. 197, 199 КПК України належним чином, та врахував ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 3-х до 6-ти років.
Крім інших доказів обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується показаннями підозрюваного ОСОБА_9 , протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії.
При продовженні строку тримання підозрюваного під вартою всі ці докази в сукупності з іншими були враховані слідчим суддею як такі, що доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Таким чином, можна розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються інкримінованою ОСОБА_8 статтею КК України, яка визначає злочинну поведінку.
В даному провадженні є подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що наявність заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не зменшилась, що дає достатні підстави слідчому судді для продовження строку тримання під вартою.
При продовженні ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що він може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати протиправну діяльність обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою.
Продовжуючи строк застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років. Також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Так, ОСОБА_8 не має місця мешкання на території м. Маріуполя Донецької області, де проводиться досудове розслідування, на території м. Маріуполя Донецької області міцних соціальних зв`язків не має, що свідчить про існування ризику ухилитися від суду в разі зміни запобіжного заходу.
Слідчим суддею були взяті до уваги відомості про стан здоров`я підозрюваного та його сімейний стан.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підозрбваний ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі не навів виключних випадків для призначення застави у розмірі, який не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відсутні такі відомості і в матеріалах провадження.
При вирішенні питання про визначення розміру застави слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими, а тому і не підлягаючими задоволенню доводи апеляційної скарги про необхідність зміни визначеного розміру застави.
Вирішуючи питання про обрання та продовження запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи співвідношення доцільності подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження, а саме: витребувати висновки призначених експертиз, допитати та додатково допитати велику кількість осіб, провести низку слідчих експериментів, витребувати та проаналізувати роздруківки телефонних з`єднань, та провести інші необхідні слідчі дії, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою і погоджує його.
Також у відповідності зі ст. 178 КПК України необхідно врахувати, що по кримінальному провадженню наявні достатні докази, які свідчать про те, що підозрюваний вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння. За таких обставин, колегія суддів вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним, а тому ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою винесена законно та обґрунтовано, з врахуванням вимог, передбачених КПК України.
Слідчий суддя правильно продовжив строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підозрюваного неспроможні, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Судді: