Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 серпня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 (далі слідчий) від 09 серпня 2017 року у рамках об`єднаного кримінального провадження №0007624, внесеного до ЄРДР від 31 жовтня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Радивилів, Рівненської обл., проживає по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 та ч.3 ст.190 КК України;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2017 року;

ВСТАНОВИЛА:
Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 14 серпня 2017 року задоволено клопотання слідчого та продовжено в межах строку досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 вересня 2017 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з урахуванням усіх обставин кримінального провадження необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування існує, оскільки надані слідчим та прокурором у судовому засіданні матеріали кримінального провадження свідчать про обгрунтовану підозру вчинення ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень а також, на думку слідчого судді, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, запобігти таким ризикам не зможе, з урахуванням особи підозрюваного. Крім того, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний раніше судимий за особливо тяжкі злочини, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити будь-яке інше кримінальне правопорушення у разі непродовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також в ухвалі вказано, що з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, то слідчий суддя, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, не визначав розмір застави.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на незаконність ухвали та вважає, що слідчий суддя постановив ухвалу всупереч ст.ст. 177, 183, 199 КПК України та законним правам та інтересам підозрюваного ОСОБА_5 .. Зазначає, що слідчим суддею не надано оцінки вагомості, обгрунтованості та допустимості, наданих слідчим доказів для обрання найсуворішого запобіжного заходу його підзахисному. Також стверджує, що протягом перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом, останній належним чином виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки, самостійно з`являвся на виклики слідчого та суду та жодним іншим чином не порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того доводить, що слідчий суддя взагалі не вмотивував своє рішення, щодо невизначення розміру застави, достатньої для виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснененя підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий, подаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 мотивував його тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 та ч.3 ст.190 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів і, відповідно до санкцій інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, підорюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 8 (восьми) років, що свідчить про можливість настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України з його боку, зокрема є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки проживає у м.Радивилів, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні або зможе вчинити інше кримінальне правопорушення і на даний час, на думку слідчого, вищевказані ризики не зменшились.

За приписами ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

З матеріалів провадження за клопотанням слідчого вбачається, що внаслідок особливої складності кримінального провадження досудове розслідування неможливо закінчити у визначений строк, оскільки на даний час є необхідність у проведенні слідчих дій, зокрема органам досудового розслідування потрібно отримати висновок експертизи речовин хімічних виробництв, за наяності розбіжностей між показаннями потерпілих та підозрюваного провести їх одночасний допит та виконати вимоги ст.290 КПК України, ознайомивши підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження тощо.

Рішення слідчого судді про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою колегія суддів вважає цілком вмотивованим і постановленим з урахуванням ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими слідчим до клопотання на які посилався і слідчий суддя продовжуючи строк дії запобіжного заходу, зокрема: протоколами огляду місця події від 14 травня 2017 року, в яких відображений хід огляду місця події поблизу ПГ «Швейцарія» та поблизу 79-го км автодороги Рівне-Городище-Старокостянтинів, неподалік повороту до с.Гута Перейма, протоколами огляду речей підозрюваного та потерпілого, показаннями потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які детально розповіли про обставини вчинення ОСОБА_5 спільно з іншими особами злочинів відносно них, у тому числі й про обставини, які стосуються наявності попередньої змови підозрюваного ОСОБА_5 з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при вчиненні злочину, що не суперечить іншим матеріалам кримінального провадження.

Частиною п`ятою ст.199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведуть, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 доводи слідчого, наведені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного в апеляційній скарзі не спростував і не навів переконливих мотивів для скасування ухвали слідчого судді з подальшим постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, не пов`язаного з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_8 уважає, що факт ненадання підозрюваним будь-яких показів органам досудового розслідування на підставі ст.63 Конституції України свідчить про відсутність підстав для тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення досудового розслідування, оскільки за час перебування у державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 до проведення жодних слідчих дій слідчим не залучався, будь-яких показань під час досудового розслідування підозрюваний надавати не бажає, що виключає можливість проведення одночасного його допиту з потерпілими, а прокурор, на думку сторони захисту, в судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого не довів слідчому судді, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку ОСОБА_5 до завершення досудового розслідування.

Такі твердження захисника-адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі щодо необгрунтованості поданого слідчим клопотання та щодо відсутності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 зможе вчинити дії, які кримінальний процесуальний закон, а саме ст.177 КПК України відносить до підстав застосування, у тому числі й найсуворішого запобіжного заходу до особи, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти властності, зокрема можливості ухилення підозрюваного від органів слідства та суду чи перешкоджання провадження досудового розслідування, колегія суддів вважає такими, що не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються нижченаведеним.

Матеріалами достовірно встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти власності, а саме у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, що завдав значної шкоди потерпілому та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у великих розмірах і законом України про кримінальну відповідальність, у разі доведення вини підозрюваного, за вчинення цих злочинів встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 8 (восьми) років.

Органами досудового розслідування також було враховано особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий 26 червня 2000 року судовою колегією по кримінальним справам Курського обласного суду Російської Федерації за ст.162 ч.2 16-20 ч.3 п.«В», 33 ст.33 ч.5 ст. 30 ч.3 ст.105 ч.2, ст.105 ч.2 «А, Д, Ж, З», ст.69 ч.3 КК Росії за вчинення тяжкого та особливо тяжких злочинів до позбавлення волі на строк 20 (двадцять) років та, у відповідності до постанови Жовтневого районного суду м.Харків від 19 серпня 2011 року вирок Курського обласного суду РФ приведено у відповідність до КК України, згідно якої ОСОБА_5 вважається засудженим за п.п. 1, 4, 12 ч.2 ст.115; ч.4 ст.187; ч.2 ст.187; ч.5 ст.25, ч.2 ст.27, п.6 ч.1 ст.115; ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років (був звільнений 21 листопада 2014 року з ДУ «Городищенська ВК (№96)» у зв`язку з відбуттям покарання).

Крім того, в ході досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_10 надійшла заява про те, що з боку підозрюваних осіб, у тому числі ОСОБА_5 , можуть проявлятись дії, що загрожуватимуть його життю та здоров`ю, у зв`язку з чим, останній 24 липня 2017 року був допитаний у судовому засіданні без участі сторони захисту.

А тому, слідчий суддя обґрунтовано визнав, що необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, який постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_14 від 08 серпня 2017 року було продовжено до 15 вересня 2017 року.

Доводи адвоката ОСОБА_8 , наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав вважати, що підозрюваний зможе вчинити дії, які ч.1 ст.177 КПК України відносить до ризиків, які слід враховувати слідчому судді при застосуванні запобіжного заходу, колегія суддів вважає недоцільними у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, слідчий суддя відповідно до вимог ст.ст. 184, 199 КПК України детально дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність продовження строку тримання особи під вартою, врахував їх і належним чином мотивував своє рішення, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Що стосується розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то слідчий суддя вірно не визначив її розмір керуючись п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки слідством встановлено, що ОСОБА_5 під час вчинення злочину з іншими підозрюваними застосовували до потерпілого ОСОБА_9 газовий балончик, тобто застосовували при вчиненні злочину до підозрюваного насильство.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого від 09 серпня 2017 року та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в рамках об`єднаних кримінальних проваджень за остаточним номером №0007624 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3