Справа № 463/3686/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/41/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0002137 від 15.07.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.187 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

законного представника потерпілого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року, -

встановила:
вироком Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначено йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання 16.07.2015р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 16 липня 2015 року по день ухвалення вироку - 02 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.
Згідно вироку суду, 14 липня 2015 року близько 23-00 год. ОСОБА_6 маючи умисел на заволодіння чужим майном, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний зі погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, який виразився у тому, що він перебуваючи у дворі біля будинку АДРЕСА_2 , при спілкуванні із ОСОБА_12 , неповнолітнім ОСОБА_13 , неповнолітнім ОСОБА_9 , неповнолітньою ОСОБА_14 та неповнолітньою ОСОБА_15 витягнув з-під куртки пістолет, направив його в сторону останніх та з метою залякування крикнув щоб всі лягли на асфальт, чим вчинив психічне насильство щодо них. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 втекли, а ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, розуміючи, що якщо вони будуть протидіяти ОСОБА_6 або не виконають його вимог то пістолет буде застосований до них, у зв`язку із чим виконали вимогу нападника та лягли на асфальт. В подальшому ОСОБА_6 , підійшов до лежачих на асфальті ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 почав кожному із них по-черзі наносити удари ногою в ділянку голови, тулуба та ніг, після чого висунув вимогу ОСОБА_12 віддати кільце, яке знаходилось у останнього на пальці руки, та забравши кільце наказав ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 та ОСОБА_9 віддати йому всі гроші, яких у останніх не виявилось, після чого з місця вчинення злочину втік, заволодівши чоловічим перснем виготовленим із ювелірної сталі із чорним камінцем ОСОБА_12 вартістю 235 грн. Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_12 садно на обличчі, крововиливи та садно на нижній губі, а неповнолітньому ОСОБА_17 2 садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновків судово-медичних експертиз відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вирок суду адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити, призначити ОСОБА_6 мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.
В обґрунтування вказує, що при призначенні покарання його підзахисному не були враховані усі обставини, які характеризують особу, а саме те, що ОСОБА_6 згідно ст.. 89 КК України являється особою не судимою; відповідно до характеристики від 22.07.2015 року та 02.10.2015 року виданої директором ЛКП «Господар», за час проживання за адресою АДРЕСА_1 будь яких скарг зі сторони сусідів не надходило, окрім цього бере активну участь по ремонту та благоустрою будинку; одружений та має на утриманні двоє малолітніх дітей - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Обвинувачуваний з 2002 року хворіє на «Хронічний гепатит», що підтверджується відповіддю з Комунального закладу Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня за від 02.10.2015 року. Він потребує систематичних лікувань, що підтверджується копією виписки виданої комунальною 1-ю міською поліклінікою міста Львова від 2013 та 2014 років; Обвинувачений також проживає зі своїми батьками, з яких батько - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється інвалідом третьої груми, а також мати - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 являється пенсіонеркою, хворіє на варикозну хворобу та систематично проходить лікування та операції, що підтверджується відповідними виписками та довідками. Враховуючи наявні хвороби у батьків, вони завжди потребують сторонньої допомоги, яку мій клієнт їм надавав.
Наголошує, що враховуючи викладені обставини, а саме відсутність будь яких обтяжуючих обставин, та наявність декілька пом`якшуючих обставин суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Підкреслює, що з показів потерпілих вбачається, що ОСОБА_22 нападу не вчиняв, забрав тільки кільце, однак судом не з`ясовувалась вартість такого та взагалі існування в той день у потерпілого такого майна.
Звертає увагу суду, що як органом досудового розслідування так і судом першої інстанції визнано потерпілими у корисливому злочині трьох осіб: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , при цьому усі очевидці даної події одноголосно повідомили, що перстень нібито викрав ОСОБА_22 у ОСОБА_23 , та будь-якого іншого майна не вимагалось та не було викрадено при цьому та не вживались будь які дії, щоб знайти у інших потерпілих таке майно та заволодіти ним.
Стверджує, що залишена поза увагою суду першої інстанції і та обставина, що на момент інциденту обвинувачений перебував з гіпсовою пов`язкою на лівій кисті, що підтверджується довідкою від 28.06.2015 року. Наявність такої пов`язки додатково виправдовує дії ОСОБА_6 , щодо самозахисту при спілкуванні із чисельно більшою кількістю осіб.
Окрім цього, в оскаржуваному вироку немає будь-якого спростування, щодо факту реєстрації заяви ОСОБА_6 по факту вчинення хуліганських дій відносно нього, що мало місце 14.07.2015 року близько 23.00 год. біля будинку № 10 по вул. Студентській у м. Львові. Дана обставина підтверджується відповіддю на адвокатський запит Личаківського РВ. Звертає увагу суду, що ОСОБА_6 особисто прибув у Личаківський РВ для написання вказаної заяви де і був затриманий працівниками міліції.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу. потерпілого та його законного представника, які поклались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив зменшити йому призначене покарання, проте винним себе не визнав.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 ствердив, що в вироку суду всі події відображено вірно і з вироком він погоджується.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

На переконання колегії суддів, висновки суду щодо вини ОСОБА_6 у вчинені злочину за ч. 1 ст. 187 КК України відповідають фактичним обставинам справи, визнані судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 доводиться показами потерпілого ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні в суді першої інстанції, згідно яких 14.07.2015 р., коли він гуляв з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 до них під`їхав ОСОБА_6 , кричав в їх сторону, нецензурно висловлювався. Після цього вийняв пістолет з кобури, націливши на них і наказав всім лежати. Після чого ОСОБА_6 почав наносити їм удари, зняв з нього перстень і втік.

Аналогічними показами ОСОБА_13 та ОСОБА_9 даними в суді першої інстанції.

Показами свідка ОСОБА_24 даними в судовому засіданні в суді першої інстанції, згідно яких 14.07.2015 р. близько 22 год. вона з друзями сиділа на лавці. Повз них на велосипеді проїжджав ОСОБА_6 , голосно кричав, нецензурно висловлювався в їх сторону. Обвинувачений витягнув пістолет, наказав всім лежати і вона з подругою втекли. Повернувшись назад, потерпілі їм розказали про побиття обвинуваченими і викрадення кільця.

Дослідженим в судовому засіданні висновком експерта висновком експерта №1065 від 15.07.2015р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_12 виявлено садно на обличчі, крововиливи та садно на нижній губі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета та тупого предмета з обмеженою поверхнею, могли виникнути протягом доби до моменту огляду 14 липня 2015р. Садна та крововиливи відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.67); висновком експерта №1068 від 15.07.2015р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, в тому числі, на голові та на лівій руці не виявлено (а.с.68); висновком експерта №1071 від 15.07.2015р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлено 2 садна в ділянці правого ліктьового суглобу. Садна утворились від дії тупого предмета, або при ударі такого, могли виникнути від контакту з асфальтним покриттям тротуару 14 липня 2015р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.69); протоколом обшуку від 16.07.2015р. та фото таблиці до нього (а.с.71-76), згідно якого за адресою проживання обвинуваченого АДРЕСА_1 , виявлено предмет схожий на пістолет з магазином та оперативну кобуру; висновком експерта №5/1105 від 24.07.2015р. (а.с.77-79), згідно якого пневматичний газобалонний пістолет МР-645К кал.4,5 мм., № НОМЕР_1 , сучасного Російського виробництва, вилучений 16.07.2015р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вогнепальною зброєю не являється, призначений та придатний до стрільби спеціальними кульками кал.4,5мм. слідів переробки пістолета з метою зміни його конструкції та призначення не виявлено. П`ятнадцять металевих кульок, що знаходились в магазині пістолета, являються спеціальними кульками кал.4,5 мм, призначені для стрільби із пневматичних газобалонних пістолетів, відповідного калібру, в тому числі і з пістолета МР-645К кал.4,5 мм., № НОМЕР_1 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2015р. (а.с.88-90) та фото таблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_25 за рисами обличчя, тілобудові та зростом; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2015р. (а.с.91-93) та фото таблиці до нього, згідно якого свідок ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_25 за формою обличчя та зростом; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.07.2015р. (а.с.94-96) та фото таблиці до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_25 за формою обличчя, татуюванні на лівій руці; протоколами проведення слідчих експериментів від 12.02.2016р. та фото таблиць до них, згідно яких потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вже на місці вказують про обставини події. (а.с.99-123).

Доводи апеляційної скарги про відсутність кільця у ОСОБА_12 спростовуються показами потерпілих, свідків, які ствердили, що ОСОБА_6 у потерпілого ОСОБА_12 забрав кільце.

Щодо доводів апелянта на наявність у нього на руці пов`язки, а відтак його дії слід трактувати, як самозахист, то такі доводи нічим не підтверджуються, оскільки саме ОСОБА_6 витягнувши пістолет, націлив його на потерпілих, наказав їм лежати, вимагав гроші, наносив удари, забрав у потерпілого ОСОБА_12 кільце, скористашись їхнім побоюванням за своє життя, оскільки на них була націлена ним зброя.

Як вбачається зі змісту вироку, суд дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України 4 роки позбавлення волі, яке на переконання колегії суддів є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, не спростовують правильних висновків суду, оскільки судом у вироку враховано обставини вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, згідно ст.89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 років народження, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Водночас, враховуючи характер діяння та обставини кримінального правопорушення, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 мінімального покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст.187 КК України, не вбачається, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 не підлягає до задоволення.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається апелянт, як на підстави скасування вироку, повністю враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Оцінивши наведене, колегія суддів, вважає, що покарання призначене особі відповідно до вимог ст. 65 КК України із забезпеченням принципу індивідуалізації покарання і підстав його вважати таким, що не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого немає.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 16.07.2015 р. по день набрання вироком законної сили, а саме до 09.02.2017 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з часу отримання копії рішення суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4