Справа № 361/4864/17
Провадження № 1-кп/361/510/17
У Х В А Л А

про відмову в затвердженні угоди та
повернення обвинувального акта прокурору
18 серпня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили затвердити укладену 31.07.2017 угоду про визнання винуватості та постановити вирок на викладених в угоді умовах.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору, виходячи з наступного.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України. В частині сьомій статті 474 КПК України унормовано обов`язок суду перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу або закону та відмовити в її затвердженні, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Із угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 , маючи п`ять незнятих і не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, востаннє будучи засудженим 05.08.2016 до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, вчинив таємні викрадення чужого майна 16.05.2017, 30.05.2017 і 03.06.2017, однак, попри наявність кваліфікуючої ознаки «повторність», його дії органом досудового розслідування по трьох епізодах кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, на думку суду, узгоджене сторонами угоди покарання у виді 4 років позбавлення волі не відповідає інтересам суспільства, оскільки ОСОБА_5 має п`ять незнятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні в період звільнення від відбування покарання з випробуванням 25 епізодів крадіжок чужого майна, 22 із яких поєднані з проникненням у приміщення,
Також на виконання вимог статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Разом із тим, в матеріалах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , що надійшли до суду, відсутні відомості про наявність письмової згоди потерпілих та їх представників на укладення угоди між прокурором і підозрюваним, таких заяв не було надано суду також під час підготовчого судового засідання.
Ухвала про відмову в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження для продовження досудового розслідування окремому оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314, ч. 7 ст. 474, 372, 392КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1