АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 642/6521/16-к Слідчий судя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/62/17 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ НП в Харківській області (м. Харків) ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання.
Як зазначено в ухвалі, відомості про скоєння вказаного злочину внесено до ЄРДР за №0003637 від 10.10.2016 року.
10 жовтня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
11 жовтня 2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 186 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні про те ні слідчим ні прокурором не було надано суду достовірних доказів які б свідчили про осудність вказаної особи, а також недостатність застосування більш м*якого запобіжного заходу для запобіганням ризиків зазначених в клопотанні, з урахуванням цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_9 обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою занадто суровим заходом для запобігання ризикам та вважав необхідним обрати відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов*язання скасувати та постоновити нову ухвалу, якою задовольнить клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що судом у повній мірі не враховано, що ОСОБА_9 раніше судимий за тяжкі умисні корисливі злочини, відбував реальні міри покарання, був оголошуй у розшук, вказане свідчить про неповноту судового розгляду, що призвело до винесення незаконного судового рішення в порушення вимог КПК Уураїни.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляції, думку захисника який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді щодо неконкретизованої підозри ОСОБА_9 за ч.2 ст.342 КК України (а.с.18).

Слідчим суддею було надано належну оцінку довідки (а.с.27) Ріпкинського РВК від 15.11.2016 року № 3811 про наявність у ОСОБА_9 діагнозу дебільність у помірно вираженому і легкому ступіні.

При апеляційному розгляді прокурором повідомлено що слідчому судді не було надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 є осудною особою, а тому посилання в апеляції на висновок судово-психіатрічної експертизи судова колегія до уваги не приймає, оскільки слідчий суддя розглядав справу в межах заявленого клопотання та доданих до нього матеріалів.

Таким чином, розглядаючи клопотання, слідчий суддя застосувавши вимоги ч.4 ст.194 КПК України, належним чином мотивував винесену ухвалу і з висновками слідчого судді викладеними в ухвалі погоджується і колегія суддів.

Місце знаходження ОСОБА_9 слідчому, прокурору та захисникові як встановлено при апеляційному розгляді не відомо.

В міжнародний розшук ОСОБА_9 згідно повідомлення прокурора при апелеційному розгляді не оголошений.

Враховуючи вищевикладене та імперативність вимог ч.6 ст.193 КПК України судова колегія позбавлена процесуальної можливості обрати ОСОБА_9 запобіжний захід без його присутності в судовому засіданні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Судова колегія акцентує увагу прокурора що в силу вимог ст.200 КПК України він та слідчий не позбавлені права звернутись з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Судова колегія також рекомендує слідчому судді виправити технічну помилку (описку) допущену в назві суду в порядку ст.379 КПК України.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання з накладенням обов*язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: