Справа № 353/1146/16-к
Провадження № 1-кп/352/81/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000247 від 10.11.2016 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманця однієї малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 та перестарілої матері 1950 р.н., працюючого на посаді двірника в Надорожнянському НВК, військовозобов`язаного, не депутата, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_6 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, при наступних обставинах.

04.11.2016 року близько 09.00 год. по місцю проживання подружжя ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 , в одній із кімнат житлового будинку, між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_5 , виник сімейний конфлікт з приводу виїзду останньої на сезонні роботи за межі України.
В ході конфлікту ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і можливі наслідки та бажаючи їх вчинити, наніс два удари рукою в ділянку голови ОСОБА_5 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці правого вуха, синці в ділянці обличчя правого та лівого вуха, в результаті чого потерпіла впала.
Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар ногою ОСОБА_5 в область живота із лівої сторони, у результаті чогобуло спричинено потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селезінки, які згідно висновку експерта №793 від 16.12.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.
.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувально акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілій збитки він відшкодував в добровільному порядку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, так як він умисно спричинив потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином збитки відшкодував потерпілій в повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілої щодо несуворості призначуваного підсудному покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також враховує і те, що підсудний працюючи займається суспільно-корисною працею, являється єдиним працездатним утриманцем сім`ї та перестарілої матері 1950 р.н., по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОПНЛ не перебуває, має незадовільний стан здоров`я..

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення, перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо останнього норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76

КК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання: п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок : публічно попросити пробачення у потерпілої ОСОБА_5 , не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому та захиснику негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1