Справа № 128/191/17
ВИРОК
Іменем України
31 березня 2017 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
за ч.2 ст. 263 КК України, -
12.01.2017 року під час відпрацювання працівниками Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області території обслуговування с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області, неподалік повороту з автошляху «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» до с. Зарванці, був зупинений громадянин ОСОБА_4 , в якого під час обшуку в лівій внутрішній кишені зимової куртки було виявлено металевий предмет з отворами, зовні схожий на кастет, який останній 05.03.2015 року самостійно виготовив за місцем свого проживання та в подальшому постійно носив його у своєму одязі з метою самозахисту, всупереч вимогам визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженою наказом Міністерством внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.2012 року.
Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 за №9-Х від 18.01.2017 року, вилучений під час огляду місця події 12.01.2017 року металевий предмет являється холодною зброєю та відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно дробильної дії, який виготовлений саморобним способом по типу «кастетів спрощеної конструкції».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в минулому році він використовуючи знання з мережі «Інтернет» виготовив кастет. Останнім часом, він працюючи підсобником на будівельних роботах, з метою самозахисту, завжди носив його з собою у рюкзаку. 12.01.2017 року, коли він разом з товаришем поверталися з магазину «Грош», його зупинили працівники поліції, які вилучили з кишені куртки даний кастет, також при ньому була ще викрутка, пневматичний пістолет, молоток та розкладні ножі. Все це було відібрано в нього. Саморобний кастет, пістолет, він носив з метою самозахисту; про те, що такі дії є порушенням закону, він знав, але сподівався , що за це не потрібно буде відповідати. Про скоєне ним він жалкує та просить суд його суворо не карати.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно віднесено до категорії середньої тяжкості, особу винного, те що він раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення експертизи холодної зброї.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (п`ятсот десять) гривень в прибуток держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи холодної зброї в сумі 703 грн. 68 коп.
Речові докази: металевий предмет з чотирма отворами, схожий на кастет, рюкзак «Facebook», молоток, п`ять викруток, два розкладних ножі, газовий балончик, пневматичний пристрій для відстрілу куль «Borner», які запаковані в спецпакети, що поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: