Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Острог, Рівненської області, не одруженого, не працюючого, судимого 06.10.2011 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 .
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується те, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , маючи умисел на протиправне позбавлення життя останнього, умисно наніс йому один удар ножем в живіт, в результаті чого заподіяв тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення черевної порожнини, однак свій злочинний не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 була надана вчасна медична допомога.

За даним фактом 08 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить обрати для нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що перебуваючи вдома буде здійснювати допомогу потерпілому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, думку прокурора, який просив залишити ухвалу без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.177-179, 183, 184, 194 КПК України та п.«е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Висновок слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів є законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Із матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 фактично проживають за одною адресою. Крім того, відсутні відомості про офіційне працевлаштування ОСОБА_5 . Судом першої інстанції вірно враховано те, що будучи раніше судимим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, сховати або знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В зв`язку з наведеним, доводи ОСОБА_5 про застосування відносно нього іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є безпідставними.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 виконані вказані вимоги кримінально-процесуального закону.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3