Справа № 584/1492/16-к
Провадження № 1-кп/584/122/16
В И Р О К
Іменем України
23.12.2016 Путивльський районний суд Сумської області

в особі : головуючого - судді ОСОБА_1

за участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

представника служби у справах дітей ОСОБА_9

психолога ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль в режимі відеоконференції з Конотопським міськрайонним судом Сумської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000416 від 28.09.2016 року, за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, учня Путивльської ЗОШ № 2, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
27.09.2016 року близько 18 год. 15 хв., перебуваючи у приміщенні роздягальні Путивльського коледжу СНАУ, за адресою: вул. Миколи Маклакова, 80 в м. Путивль, обвинувачений ОСОБА_6 таємно, умисно, з корисливою метою викрав мобільний телефон «Fly IQ 4405 Quad» вартістю 1100 грн. з кишені куртки, яка належала ОСОБА_4 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав цьому потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України .
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину у повному обсязі та підтвердив, що 27.09.2016 року був на тренуванні. В роздягальні в кишені чужої куртки побачив мобільний телефон. Оскільки свій телефон втратив, вирішив заволодіти чужим майном. Впевнившись у тому, що його ніхто не бачить, забрав цей телефон, який зберігав вдома, а потім добровільно видав працівникам поліції.
Такі показання обвинуваченого є послідовними, позаяк відповідають тим, що він повідомив як підозрюваний в ході слідчого експерименту 29.11.2016 (т. 2 а.п. 50-53), а також узгоджуються з іншими доказами.
Так, з рапорту чергового Путивльського ВП вбачається, що 27.09.2016 до поліції звернувся ОСОБА_4 , який повідомив про зникнення мобільного телефону марки «Fly» в роздягальні Путивльського коледжу СНАУ (т. 2 а.п. 7), відомості про що було внесено в ЄРДР 28.09.2016, що підтверджено відповідним витягом від 18.11.2016 (т. 2 а.п. 1).
Згідно з даними протоколу огляду місця події від 29.09.2016 (т. 2 а.п. 8-10) під час дозволеного огляду квартири, де мешкає обвинувачений ОСОБА_6 , було виявлено мобільний телефон «Fly IQ 4405 Quad», яким, зі слів обвинуваченого, він заволодів в коледжі, витягнувши з кишені куртки невідомої особи.
Співставлення номерів IMEI цього телефону в протоколі його огляду ( т. 2 а.п. 28-30) з тими, що зазначені в гарантійному талоні наданому потерпілим (т.2 а.п. 18), свідчить про їх повне співпадіння, тобто дає підстави вважати, що вилучене майно належить ОСОБА_4 .
За висновком експерта № 19/119/9-3/3622е від 12.10.2016 (т. 2 а.п. 24-27), вартість викраденого у потерпілого телефону на момент скоєння злочину з урахуванням зносу могла становити 1100 грн.
Таким чином, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, а його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу неповнолітнього обвинуваченого, умови його життя та виховання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, виховується у неповній сім`ї, продовжує навчання в Путивльський ЗОШ № 2, де демонструє середній рівень знань, виконує доручення класного керівника та вчителів, але допускав пропуски занять, не завжди уважний, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря психіатра-нарколога не перебуває.
При цьому актом обстеженням за місцем проживання від 20.11.2016 підтверджено те, матір`ю неповнолітнього створені достатні умови для його життя та виховання.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а обставин, які обтяжують покарання, не вбачає.
Беручи до уваги наведене вище в сукупності, особу обвинуваченого, який не досяг 16-ти річного віку, не має самостійного доходу, власних коштів та майна, суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Водночас в силу ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині 2 цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Прокурор просив звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження чи передачі неповнолітнього під нагляд матері, проти чого інші учасники судового провадження також не заперечували.
Враховуючи наведене, оскільки неповнолітній ОСОБА_6 факт вчинення злочину визнав, щиро покаявся та запевнив суд про те, що у майбутньому не допустить порушень закону, в цілому позитивно характеризується, продовжує навчання та інших правопорушень не вчинив, а з боку матері здійснюється належний контроль за його поведінкою, тому всі ці обставини дають підстави суду для висновку, що внаслідок щирого розкаяння та бездоганної поведінки обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування вказаного покарання та до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.
Оскільки обвинувачений є неповнолітнім та не має самостійного доходу, власних коштів і майна, виходячи з норм ст.ст. 122, 124 КПК України та роз`яснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, підлягають стягненню з його матері - ОСОБА_7 .
Речовий доказ: мобільний телефон, який зберігається у потерпілого, в силу ст. 100 КПК України, слід дозволити використовувати на свій розсуд.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, ст. 105 КК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_6 від цього покарання, із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері - ОСОБА_7 , строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, в сумі 263,88 грн.
Речовий доказ : мобільний телефон «Fly IQ 4405 Quad», який зберігається у потерпілого, дозволи використовувати на власний розсуд.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцятиднів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1