Дата документу 20.02.2017 Справа № 554/681/17
№ 1-кс/554/1498/17
№ 554/681/17к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2017 м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000011 від 06.01.2017 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

18.02.2017 року до суду надійшло зазначене вище клопотання, яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 ..
Ініціатор клопотання просить слідчого суддю накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м., відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2017: зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з позбавленням права відчуження, розпоряджання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання, просить його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

в даний час СУ ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000011 від 06.01.2017 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Із клопотання слідує, що 05.01.2017 близько 16 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має не зняту і не погашену судимість за вчинення умисного вбивства, рухалася в якості пасажира в автомобілі «таксі» із м. Полтава у напрямку смт. Нові Санжари Полтавської області разом із іншим пасажиром раніше не знайомою ОСОБА_8 , на якій помітила прикраси із металу жовтого кольору та дві жіночі сумки. У ході поїздки в неї виник умисел на незаконне заволодіння вказаними речами.

Того ж дня, близько 17-00 години, прибувши до молодого засадження лісу, неподалік дачного кооперативу «Автомобіліст» в с. Пологи-Низ, Новосанжарського району, Полтавської області, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на незаконне заволодіння речами ОСОБА_8 , з метою подолання опору останньої шляхом застосування насильства, небезпечного для життя особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті іншій людині та бажаючи їх настання, витягла кухонний ніж, який мала при собі, та зажавши в кисті правої руки нанесла ним два удари в життєво важливу ділянку тіла шию ОСОБА_8 .

Від гострої крововтрати, яка розвинулась внаслідок отриманих колото-різаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 померла на місці.

Подолавши таким чином супротив потерпілої, ОСОБА_5 незаконно заволоділа належними ОСОБА_8 речами - всього на загальну суму 13 403, 50 грн..

27.01.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. а саме у розбійному нападі, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями Конституції України та Закону України «Про міжнародні договори і угоди» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950р.) (далі Конвенція) встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (foreseeable).

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м. має суттєве значення для справи у контексті можливого виконання такої додаткової міри покарання як конфіскація майна, а тому з цих підстав клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.170 КПК України,слідчий суддя,-
у х в а л и в:
клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000011 від 06.01.2017 року з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,9 кв.м., відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2017: зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з позбавленням права відчуження, розпоряджання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_3 ..

Особа, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не була присутня у судовому засіданні в цей же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Повен текст ухвали виготовлено та проголошено об 14 годині 20 хвилин 20 лютого 2017 року.