Справа № 502/1028/14-к
УХВАЛА

25 травня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000015 від 04.01.2014 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :

В ході розгляду відповідного кримінального провадження в судовому засіданні 30.09.2016 р. прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор в ньому зазначив та в судовому засіданні 25.05.2017 року пояснив, що існує передбачений ст. 177 КПК України ризик того, що обвинувачена буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, вона не має міцних соціальних зв`язків, є раніше судимою особою за вчинення злочину проти власності. Вказані обставини, на думку прокурора, дають підстави для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона не мала наміру ухилятись від суду, а не прибувала в судові засідання, оскільки не отримувала судових повісток в зв`язку з тим, що не живе за раніше повідомленою нею суду адресою: с. Василівка Кілійського району Одеської області, а проживає в с. Виноградівка Болградського району Одеської області на птахофермі, де доглядає худобу та займається іншими сільськогосподарськими роботами у приватних осіб. При цьому, точну адресу свого теперішнього місця проживання вона назвати не може. Так само не може пояснити, чому не повідомила суд про зміну місця проживання. В АДРЕСА_1 зараз живе її мати, яка доглядає за її п`ятьма неповнолітніми дітьми, і яка про судові виклики їй не повідомляла, а вона вимушена жити окремо від дітей, щоб заробляти на їх утримання.
Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку обвинуваченої з приводу клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства та додані прокурором до відповідного клопотання матеріали, судом встановлено наступне:

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 08.06.2016 року в зв`язку з ухиленням обвинуваченої ОСОБА_4 від суду було оголошено її розшук та зупинено провадження у справі.
31.08.2016 року судом з Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області отримано інформацію про встановлення місця перебування обвинуваченої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та вона зобов`язалась з`явитись в суд за першим викликом, в зв`язку з чим ухвалою від 06.09.2016 року відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10-ту годину 21.09.2016 року /а.с. 126/.
На призначену дату судового розгляду обвинувачена в судове засідання не з`явилась, конверт з судовою повісткою направленою за адресою: АДРЕСА_1 , було повернуто оператором поштового зв`язку з відміткою про відсутність ОСОБА_4 за вказаною адресою /а.с .128/.
В зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 14-ту годину 30 хвилин 30.09.2016 року для потворно виклику обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_4 в порядку ст.136 КПК України була викликана в судове засідання, призначене на 14-ту годину 30 хвилин 30.09.2016 року, однак до суду не з`явилась, про поважність причин неприбуття не повідомила, в зв`язку з чим ухвалою суду від 30.09.2016 року судове засідання було відкладено на 10-ту годину 07.11.2016 року та доручено Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснити на вказану дату та час привід обвинуваченої в судове засідання до Кілійського районного суду Одеської області. При цьому прокурором було подано клопотання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На призначену дату судового засідання ухвала суду від 30.09.2016 року про привід обвинуваченої не виконана через те, що обвинувачена змінила місце проживання, виїхавши за межі Кілійського району, в зв`язку з чим судом 07.11.2016 року було постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії вказаної ухвали становив шість місяців з дати її постановлення.
Після цього 11.04.2017 р. в зв`язку з ухиленням обвинуваченої від суду, на підставі ухвали суду було оголошено її розшук, виконання якого доручено Кілійському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, та зупинено провадження у справі.
07.05.2017 р. збіг строк дії ували суду від 07.11.2016 р. та обвинувачена до збігу цього строку затримана не була, в зв`язку з чим відповідна ухвала втратила законну силу.
25.05.2017 р. до суду з Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за вх. № 4369/17 надійшло повідомлення про те, що під час оперативно-розшукових заходів встановлено місце перебування обвинуваченої в с. Виноградівка Болградського району та вона письмово повідомлена про обов`язок з`явитися до суду. В зв`язку з отриманими відомостями ухвалою суду від 25.05.2017 року відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15-ту годину 25.05.2017 року.
Як зазначено в ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 є раніше судимою; обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного в період відбування покарання за попереднім вироком суду. Крім того, в ході судового розгляду вона неодноразово змінювала місце свого проживання, не повідомляючи при цьому суд, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків. Також вона не має постійного джерела доходу та навіть не може вказати точну адресу свого місця проживання.

Оцінивши відповідні обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить вчинення нею злочину в період відбування покарання за попереднім вироком суду та можливості переховуватися від суду.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідним покласти на обвинувачену наступні обов`язки: прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченої, тяжкість кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень, вважає за необхідне визначити заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Взяти ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з дня взяття під варту, тобто з 25 травня 2017 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію після 24 липня 2017 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 80 000 гривень, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 та повідомити про це прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 396 КПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1