печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого про повернення майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить повернути вилучене в ході обшуку майно в межах кримінального провадження №0000127 від 15.02.2017 р. ноутбук Lenovo IdeaPad G580AH та мобільний телефон ХІАОМI з ІМЕІ НОМЕР_1 які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 . Скарга обґрунтована наступним. ГСУ Національної поліції здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №1200127 від 15.02.2017 p., яке зареєстроване за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 120, ч. 3 ст. 120 КК України.

Так 24 лютого 2017 р. співробітниками ГСУ НП України проведено обшук у ОСОБА_4 під час якого у останнього було вилучене належне йому майно: Пристрій ноутбук Lenovo IdeaPad G580AH (копія гарантійного талону та чеку ). Пристрій мобільний телефон ХІАОМІ з ІМЕІ НОМЕР_1 (копія коробки з пристрою ). Копія протоколу обшуку ОСОБА_4 не надана. 26 квітня 2017 р. простим листом отримана відповідь старшого слідчого Головного управління Національної поліції України ОСОБА_5 шодо розгляду клопотання про повернення тимчасово вилученого майна у свідка ОСОБА_4 відповідно до відповіді слідчий зазначив, що правових підстав для повернення останньому майна не має та дозвіл на відшукання та вилучення майна прямо надано в ухвалі про проведення обшуку.

В зв`язку з тим, що вказане майно включено в перелік щодо якого здійснювався обшук та прямо надано дозвіл на відшукання, відтак не зумовлює додаткового накладенню арешту на таке майно та вважається арештованим. Вилучена техніка не має жодного відношення до кримінального провадження в рамках якого вона вилучена та накладено арешт на мобільний телефон і ноутбук, і не може бути речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, крім того у вказаному провадженні і не повідомлено жодній особі про підозру, а ОСОБА_6 у кримінальному провадженню є свідком. Так телефон та ноутбук в розумінні ст. 98 КПК України: не є знаряддям вчинення кримінального провадження не зберіг не собі його сліди або інші відомості. З відповіді слідчого вбачається, що вилучена техніка оглянута тож з нею проведені необхідні слідчі дії. Таким чином вищенаведені підстави дають підстави вважати, що відпала необхідність в утриманні вилученого майна ноутбука марки Lenovo IdeaPad G580AH та мобільного телефону ХІАОМТ з ІМЕІ НОМЕР_1 . Крім того ОСОБА_4 навчається в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця та вилучена техніка потрібна йому для навчання.

Під час розгляду скарги адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що дозвіл на вилучення вказаних речей було безпосередньо зазначено в ухвалі слідчого судді, окрім цього під час вилучення ноутбуку та мобільного телефону було встановлено, що останні містять ті відомості які передбачалось отримати. Під час подальшого огляду встановлено, що вилучені речі містять інформацію яка має доказове значення у кримінальному провадженні. На підтвердження зазначеного слідчим надано копії: протоколу допиту свідка, протокол огляду, протокол обшуку, протокол огляду.

Вирішуючи дану скаргу слід зазначити наступне.

Згідно ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Згідно до протоколу Першого Конвенції Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахування вказаних положень орган досудового розслідування зобов`язаний як найшвидше вирішити питання про значення вилученого майна для досудового розслідування кримінального провадження, можливість залишення завірених копій та повернення оригіналів, з метою не порушення права особи, у якої воно було вилучено, а також з метою недопущення зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В даному випадку майно, яке було вилучено підчас обшуку 24 лютого 2017 року, не є тимчасово вилученим майном, оскільки про нього прямо надало дозвіл на відшукання ухвалою слідчого судді від 22 лютого 2017 року. Крім цього наявність у вилучених речах інформації яку передбачалось відшукати було встановлено безпосередньо під час проведення обшуку.

При цьому , вилучене майно було оглянуто, докладно описано та з урахуванням положень ст.100 КПК України , визначено статус речового доказу, про що свідчать надані слідчим матеріали. Як зазначив слідчий на даний час проводяться інші дії з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин слід визнати те, що скарга є необґрунтованою, дії органу досудового розслідування відповідають положенням КПК України, є виправданими на даній стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 100,236,303,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого про повернення майна, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1