ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 193/574/15-к
Провадження № 1-кп/210/64/17

"27" липня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальне провадження внесене 20 лютого 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000094 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта вища, не працює, раніше не судима, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 191 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового розгляду: прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представники потерпілого (цивільного позивача): ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 перебувала згідно наказу №3574-к від 23.12.2009 р. на посаді начальника Софіївського відділення Дніпропетровської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» розташованого за адресою: вул. Карпенко, будинок №5 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області та у відповідності до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №442 від 23.12.2009 року, будучи матеріально відповідальною особою, що виконує роботу пов`язану з відповідальністю за майно та інші цінності, отримані під звіт, яка безпосередньо пов`язана зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі роботи переданих їм матеріальних цінностей та грошових коштів, що належать Банку, незаконно одержала грошові кошти Банку при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 , маючи можливість оперативного управління грошовими коштами на банківських рахунках клієнтів Софіївського відділення Дніпропетровської ОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», внаслідок перебування на займаній посаді, діючи навмисно, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, зловживаючи своїми повноваженнями, в листопаді місяці 2014 року, знаходячись в приміщенні Софіївського відділення Дніпропетровської ОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», розташованого за адресою: вул..Карпенко, будинок №5 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, використовуючи невстановлену чекову книжку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з відкритого у Софіївському відділенні поточного рахунку № НОМЕР_1 . що належить фізичній особі-підприємцю ФОП ОСОБА_12 , неодноразово, без відома та згоди на те клієнта, із використанням чеків, заповнених начебто від імені ОСОБА_12 , надавала старшому касиру банку ОСОБА_13 усне розпорядження про видачу грошових коштів з каси відділення, а саме: 13.11.2014 року -50 000 грн.; 14.11.2014 року- 8 000 грн.; 19.11.2014 року - 6 000 грн., які одержувала особисто і використовувала в подальшому у власних потребах, завдавши ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» матеріальну шкоду на загальну суму 64 000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи наділеною внаслідок займаної посади правом оперативного управління грошовими коштами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» внаслідок перебування на займаній посаді, маючи вільний доступ до банківських рахунків клієнтів банку, переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами банку, діючи навмисно у власних інтересах та всупереч інтересам служби, зловживаючи своїм службовим становищем, 23.12.2014 року, знаходячись в приміщенні Софіївського відділення Дніпропетровської ОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», розташованого за адресою: вул..Карпенко, будинок №5 в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, використовуючи фіктивну заяву від 19.12.2014 року на дострокове розірвання депозитного договору № 79 від 12.11.2012 року, укладеного з клієнтом банку ОСОБА_14 та фіктивні заяви від 23.12.2014 року на видачу готівки № OY1541197 в сумі 20 000 грн., № OY1541313 в сумі 20 000 грн., № OY1541406 в сумі 20 000 грн. та № OY1541502 в сумі 14754,84 грн. надавала старшому касиру банку гр.. ОСОБА_13 усну вказівку про видачу грошових коштів із каси відділення, які одержувала особисто, в результаті чого незаконно ними заволоділа і використовувала в подальшому у власних потребах, завдавши ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» матеріальну шкоду на загальну суму 74 754,84 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала у повному обсязі, фактичні обставини не заперечувала. Зазначила, що в скоєному розкаюється. Надала покази, згідно яких працювала в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з 2002 року, починаючи з посади касира, а у подальшому на посаді начальника Софіївського відділення. Виникла така ситуація, що потрібні були гроші, тому вона звернулась до знайомої ОСОБА_15 , яка зазначила їй в розмові, що вона може зняти її кошти з рахунку банку та скористатись. ОСОБА_14 дала їй свої документи, вона написала заяву від її імені, та зняла кошти з депозиту, скористалась ними. Кошти не повернула. Друга ситуація мала місце з іншим клієнтом ОСОБА_12 . Він їй довіряв, у неї була його чекова книжка. По епізоду з ОСОБА_12 кошти повернула.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини її вина підтверджується показаннями представника сторони потерпілого (цивільного позивача), який в судовому засіданні підтвердив факт скоєння обвинуваченою ОСОБА_4 злочинів. Зазначив, що грошові кошти по епізоду з ОСОБА_12 кошти повернуто, залишок 2000,00грн.. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. В обґрунтування цивільного позову зазначив, що цивільний позов складається з суми депозиту ОСОБА_14 , яку зняла з депозиту ОСОБА_4 , та коштів які має сплатити банк клієнтам на виконання своїх зобов`язань 2000,00грн. ОСОБА_12 , сума депозиту, який зняла ОСОБА_4 становить 78175,69грн., з депозиту На суворому покаранні не наполягає, просив залишити арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, вина ОСОБА_4 підтверджується як показами потерпілого, так і дослідженими за клопотанням сторін в судовому засіданні письмовими доказами, які суд визнав належними та достовірними, та які прямо підтверджують обставини вчинення злочину, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а саме:

- звітом № RBUA_HO_20_F50059 за результатами службової перевірки підозри на шахрайство, яким встановлено факт внутрішнього шахрайства з боку начальника відділення ОСОБА_4 , що виразились в привласненні коштів в сумі 74754,84 грн. з депозитного рахунку клієнта ОСОБА_14 та неодноразового несанкціонованого зняття коштів з поточного рахунку ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 64640,00грн., що є порушенням посадової інструкції та підпадає під ознаки кримінального правопорушення за ст. 191 КК України;

- договором про вклад «Ощадний» № 79 від 12 листопада 2012 року, укладеного між ОСОБА_14 та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Софіївського відділення;

- заявою на достроковий розрив депозитного договору ОСОБА_14 ;

- службовими записками про відкриття рахунків дебіторської заборгованості у зв`язку з необхідністю погашення заборгованості перед клієнтам ОСОБА_14 на суму 78175,69грн. та ОСОБА_12 на суму 2000,00грн., яка виникла в результаті шахрайських дій начальника Софіївського відділення ОСОБА_4 , та меморіальними ордерами за № 1 від 03 березня 2015 року на користь ОСОБА_14 на суму 78175,69грн. та за № 2 від 03 березня 2015 року на користь ОСОБА_12 на суму 2000,00грн., якими підтверджується відшкодування ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» погашення дебіторської заборгованості, яка виникла в результаті шахрайських дій.

- установчими документами на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

- актом № 154 ревізії готівки та інших цінностей, які знаходяться в підзвіті касира Софіївського відділення Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 31 липня 2014 року.

Клопотань про виклик свідків від сторін кримінального провадження не надходило.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 і кваліфікує її дії:

- за ст. 364-1 ч.1 КК України, за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам юридичних осіб.

- за ст. 191 ч.2 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій суд враховує, що вона вчинила злочини, які відповідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких та злочинів середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась під наглядом у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, вину визнала повністю, щиро кається.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити останній покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 364-1 КК України та ч. 2 ст. 191 КК України із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, застосування якого є обов`язковим відповідно до ст. 364-1 КК України.

При призначенні остаточного покарання, суд керується вимогами ч.1 ст. 70 КК України щодо призначення покарань за сукупністю злочинів.

Що стосується застосування спеціальної конфіскації, суд зазначає, що станом на момент ухвалення вироку санкція ч. 1 ст. 364-1 КК України не передбачає її застосування (з урахуванням внесених змін), тому суд керується положеннями ст. 5 Кримінального кодексу України, а саме частини першої, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових злочинів. Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, вчинення декількох злочинів, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України.

Однак, суд дійшов висновку, що з урахуванням даних про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, встановлених в ході судового розгляду обставин, дає підстави для звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням. На думку суду, виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо досягти без ізоляції її від суспільства, але в умовах здійснення контролю за поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, керуючись ст.ст. 65, 50 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Щодо заявленого цивільного позову ПАТ «Райффайзен банк Аваль» суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв`язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об`єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

Згідно з ст. 1166, ст.1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана майну, особистим немайновим правам, а так само і майну юридичної особи, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В силу ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Доведеність на судовому розгляді підстав цивільного позову зобов`язує суд при ухваленні рішення задовольнити цивільний позов у розмірі, підтвердженому у судовому засіданні доказами і відмовити в ньому в тій його частині, яка доказами не доведена.

Встановлено, що ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» згідно меморіальних ордерів за № 1 від 03 березня 2015 року на користь ОСОБА_14 на суму 78175,69грн. та за № 2 від 03 березня 2015 року на користь ОСОБА_12 на суму 2000,00грн. відшкодував збитки, завдані протиправними діїями обвинуваченої.

Обвинувачена цивільний позов визнала у повному обсязі, а розмір завданих збитків не спростований, тому саме на ОСОБА_4 покладається обов`язок відшкодувати понесені банком витрати.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили не обирати.

Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року у справі № 193/557/15-к, 1-кс/193/76/15 залишити в силі до виконання зобов`язань за цивільним позовом.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.364-1, ч. 2 ст. 191 КК України і призначити покарання

- за ч. 1 ст. 364-1 КК України - 1 ( один ) рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з управління та розпорядження матеріальними цінностями на 1 рік

- за ч. 2 ст. 191 КК України - 2 ( два ) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з управління .та розпорядження матеріальними цінностями на 2 роки.

На підставі ст.. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у вигляді 2 ( двох ) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з управління та розпорядження матеріальними цінностями на 2 роки

У відповідності зі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі звільнити, встановивши їй випробувальний термін 1 ( один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; та на підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України додаткові обов`язк и не покладати.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» матеріальну шкоду у розмірі 80175,69 грн.

Речові докази по справі, які знаходяться в т.2 а.с36 зберігати в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження, внесене 20 лютого 2015 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000094 залишити у справі.

Арешт майна ОСОБА_4 ,- гаража, який знаходиться в АДРЕСА_2 , який накладений ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року у справі № 193/557/15-к, 1-кс/193/76/15 залишити в силі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення

Суддя: ОСОБА_1