печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003664 від 28.05.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05.10.2015р. до Печерського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

06.10.2015р. ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

В обґрунтування своєї процесуальної позиції захисник зазначила, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, посилається на неконкретність висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України, його невідповідність фактичним обставинам справи, відсутність доказів на його підтвердження, при цьому надала власну правову оцінку зібраним у справі доказам з точки зору їх недостатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення. Також захисник обвинуваченого посилається на не включення до Реєстру матеріалів досудового розслідування ряду процесуальних документів слідчого, неправильність викладених процесуальних дій в реєстрі.

Проти заявленого клопотання заперечувала прокурор.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з домашнього арешту на певний період доби на особисте зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого встановлених законом обов`язків, оскільки останній має постійне місце роботи і проживання, тісні соціальні зв`язки, проживаючи з батьками пенсіонерами за місцем їх постійного проживання, позитивно характеризуються за місцем роботи, , яке підтримане в судовому засіданні обвинуваченим та проти його задоволення заперечувала прокурор.

Одночасно в судовому засіданні прокурором на підставі ст.331 КПК України заявлено клопотання про продовження строку дії домашнього арешту обвинуваченого, яке не підтримано в судовому засіданні стороною захисту з наведених вище підстав. Прокурор обґрунтував свою позицію подальшим існуванням ризиків, за результатами яких, судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Клопотання сторони захисту щодо неконкретності висунутого обвинувачення, його невідповідність фактичним обставинам справи, відсутності доказів на його підтвердження, за своїм змістом зводяться до того, що остання внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства та власної інтерпретації фактичних обставин справи, не погоджується з характером висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

Проте, з`ясування вказаних обставин можливе лише шляхом всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що можливе лише за результатами розгляду кримінального провадження по суті, а відтак не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого судового засідання.

Викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 , визначення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та приведені фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що слідчим вказані вимоги закону дотримані, в обвинувальному акті наведені обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, які є зрозумілими, конкретними, кваліфіковані за відповідними ознаками кримінального правопорушення КК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України. Сформульоване обвинувачення ОСОБА_6 містить всі складові елементи інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. Позиція сторони захисту у своєму клопотанні фактично зводиться до оцінки доказів у справі, що є неможливим на стадії підготовчого судового засідання.

Суд також має зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України прокурор вправі змінити (уточнити) пред`явлене обвинувачення, врахувавши встановлені в судовому засіданні нові обставини, які можуть вплинути на правильність кваліфікацій дій обвинуваченого та/або обсяг обвинувачення, тому посилення сторони захисту на неправильність кваліфікації дій обвинуваченого не перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення із зазначенням нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження підлягають перевірці саме в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291, ч. 1 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, який є засобом фіксації дій і рішень, які фігурували у кримінальному провадженні і які по суті обґрунтовують собою висновки слідчого, викладені в обвинувальному акті, додається до обвинувального акту та разом з ним направляється до суду для вирішення питання про початок судового розгляду.

Тобто, закон визначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту, без наявності якого неможливе ініціювання слідчим та прокурором процесу судового розгляду, оскільки сам по собі обвинувальний акт не спричиняє жодних правих наслідків.

Але наявність недоліків в реєстрі матеріалів досудового розслідування при відповідності обвинувального акту вимогам закону не свідчить про наявність недоліків складової частини обвинувального акту, не усунувши яких неможливо успішно перейти від стадії досудового розслідування до судового розгляду та прийняти справедливе рішення у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його повернення у разі його невідповідності вимогам цього Кодексу, немає. Угода в даному кримінальному провадженні на день проведення підготовчого судового засідання не укладалась. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості кримінального провадження проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби на даний час відпала. Запобіжний захід до обвинуваченого застосований рішенням суду у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законом.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому згідно норм КК України, обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та буде достатнім для забезпечення запобігання з боку обвинуваченого ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає за необхідне продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби зі строком дії на два місяці, а саме до 21.12.2015р., за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Враховуючи те, що клопотань про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, від прокурора не надходило, такі обов`язки на підозрюваного судом не покладаються.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369, 392, 467-469, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м. Києва на 29 жовтня 2015 р. о 16 год 00 хв.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту вважати продовженим, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби зі строком дії на два місяці, а саме до 21.12.2015р., за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору та зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1