Номер провадження: 11-сс/785/1890/16
Головуючий у першій інстанції Корой
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

в присутності слідчого: ОСОБА_10

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 23 грудня 2016 року, у рамках кримінального провадження за №0002904 внесеному до ЄРДР 22.12.2016 року за ознаками ч.2 ст.187 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,-

встановив
Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002904 від 22.12.2016 року про обрання відносно підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який навчається на 3-му курсі Запоріжському Колледжу Классичного приватного університету за спеціальністю "Фізичне виховання", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів - раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 22.12.2016 року по 19.02.2017 року без визначення розміру застави.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, за попередньою змовою з іншою невстановленою особою, 22 грудня 2016 року, близько 4 години в м. Одеса на вул. Водопровідній, зупинили автомобіль "Nissan QASHQAI" реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував потерпілий ОСОБА_6 , та з застосуванням ножа стали погрожувати останньому позбавленням його життя, після чого змусили потерпілого приїхати до будинку АДРЕСА_3 , де в подальшому примусово перемістили останнього до квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку.

В приміщенні зазначеної квартири ОСОБА_8 та невстановлена особа почали наносити потерпілому численні удари в різні частини тіла, вимагаючи передати їм реєстраційні документи на автомобіль і грошові кошти та користуючись безпорадним станом потерпілого заволоділи належними йому мобільними телефонами "Айфон 5С вартістю 12000 грн та "Айфон 5", вартістю 8000 грн.

В подальшому, маючи на меті отримання від потерпілого грошові кошти в сумі 1000 доларів США, ОСОБА_8 , застосовуючи погрози наявним у нього ножем, приїхав разом з потерпілим до місця його роботи - ТОВ "Олійно-екстраційний завод", на території якого підозрюваний був затриманий.

При прийнятті рішення про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а також послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя врахував тяжкість злочину, у якому він підозрюється і який відноситься до категорії тяжкого злочину, встановлені під час розгляду клопотання слідчого дані про особу підозрюваного та з урахуванням усіх встановлених обставин прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ч.4 ст.183 КПК України вважав за необхідним не визначати розмір застави, оскільки діяння, у кому він підозрюється вчинене з застосуванням насильства.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником підозрюваного - адвокатом ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга та доповнення до неї, в яких він вказав, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Захисник зазначає, що під час винесення ухвали суд першої інстанції не встановив фактичні обставини вчиненого та не надав їм повної та об`єктивної оцінки, оскільки дії його підзахисного були направлені на виявлення фактів вчинення правопорушень, суб`єктом якого виявився потерпілий.
Вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть забезпечити належну поведінку його підзахисного.
Доповнивши свою апеляційну скаргу, посилаючись при цьому на практику ЄСПЛ захисник вказав на безпідставність незастосування слідчим суддею відносно його підзахисного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, неправильну кваліфікацію дій підзахисного, незрозумілість та необґрунтованість висунутої підозри.
Вважає, що суд не врахував та не оцінив у сукупності обставин, які визначені у ст.178 КПК України, а саме те, що підозрюваний навчається, має міцні соціальні зв`язки, по місцю проживання характеризується добре, не є раніше судимою особою та повністю визнав вину в своїх реальних діях. Вказав, що в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією його підзахисного, це надасть йому можливість організувати повернення потерпілому двох його телефонів та привести до слідчого свідків його правоти та захисту.
Крім того захисник послався на відсутність доказів, що підтверджують наявність ризиків на які вказував слідчий в обґрунтування свого клопотання.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або визначити мінімальний розмір застави, передбачений ст.182 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; потерпілого, його представника та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного:
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і зазначена підозра на даній стадії досудового розслідування, ґрунтується на отриманих органом досудового слідства доказах, які наявні у матеріалах клопотання. Також зазначена підозра підтверджена наданими в апеляційному суді поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив причетність підозрюваного ОСОБА_8 до його вчинення, за обставин, які були викладені ним в ході проведення допиту слідчим та протокол допиту якого міститься в долучених до клопотання слідчого матеріалів. Крім того потерпілий вказав, що з урахуванням поведінки підозрюваного та не встановлення на даний час інших осіб, які причетні до вчиненого правопорушення, існує можливість незаконного щодо нього впливу як зі сторони підозрюваного, так і з боку інших осіб.

При цьому, твердження захисника підозрюваного про необґрунтованість підозри та вчинення підозрюваним дій за обставин, які викладені в апеляційній скарзі не знайшли своє підтвердження, оскільки на їх підтвердження, стороною захисту не надано жодного доказу і такі докази не містяться в долучених до клопотання матеріалах.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На переконання апеляційного суду, надані до клопотання матеріали та пояснення потерпілого свідчать про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Що стосується існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, то судова колегія також погоджується з висновками слідчого судді районного суду щодо існування зазначених в ухвалі слідчого судді ризиків.

На думку апеляційного суду, на наявність існування зазначених ризиків вказують обставини вчинення підозрюваним злочину та його поведінка, а саме вчинення ним спільно з іншою особою дій, направлених на погрози позбавлення потерпілого життя з застосуванням ножа, позбавлення його вільного пересування та застосування відносно останнього заходів фізичного впливу.
Також, на наявність цих ризиків вказує ненадання підозрюваним відповідних пояснень щодо даних інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та даних щодо місця перебування викраденого у потерпілого майна.
Як правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому правопорушенні та відсутність місця постійного проживання на території м. Одеси також вказує на можливість переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Надані стороною захисту апеляційному суду матеріали, які характеризують особі підозрюваного, а саме характеристики з місця навчання та проживання та інші матеріали, з урахуванням встановлених даних щодо обставин вчиненого правопорушення та поведінки підозрюваного, не можуть беззаперечно слугувати підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
Що стосується доводів сторони захисту про порушення слідчим суддею вимог закону в частині незастосування альтернативного запобіжного заходу, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки законодавець зобов`язує слідчого суддю чи суд, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

При цьому, положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, надають право слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що свідчить про належне виконання слідчим суддею положень кримінального процесуального закону.

Враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, його тяжкість та застосування відносно потерпілого погроз позбавлення життя та спричинення останньому тілесних ушкоджень, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді та не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави як альтернативного запобіжного заходу.

З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючому ризику, а захисником не надано доказів, які б вказували на те, що існують причини з яких підозрюваний не може триматися під вартою.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 23 грудня 2016 року, у рамках кримінального провадження за №0002904 внесеному до ЄРДР 22.12.2016 року за ознаками ч.2 ст.187 КК України, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , строком до 19.02.2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3