Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

3 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника заявника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.05.2017 року провадження за скаргою ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 24.03.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003004 закрито. Цією ж ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 28.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0003004 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у діяннях службових осіб Генеральної прокуратури України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді в частині закриття провадження за скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року це рішення слідчого вже скасовано. Що стосується рішення слідчого про закриття кримінального провадження, то слідчий суддя погодився з висновками про те, що під час досудового розслідування не здобуто даних, які б вказували на наявність у діяннях службових осіб Генеральної прокуратури України ознак умисного невиконання судового рішення, тобто складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

_________________________________________

Справа № 11-сс/796/3049/2017
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність ухвали слідчого судді вимогам ст.372 КПК України, оскільки в її мотивувальній частині не зазначено встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався. Також зазначає, що підставою перебування у слідчого належного йому майна, вилученого під час обшуку, була ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року про накладення арешту. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.07.2016 року арешт скасовано, і з моменту її проголошення вона підлягала негайному виконанню. І те, що судове рішення не виконано, на думку заявника, беззаперечно вказує на наявність ознак складу злочину, передбаченого ст.382 КК України, в діях службової особи Генеральної прокуратури України, яка його не виконала.

Крім того, ОСОБА_9 порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, пропуск якого обґрунтовує тим, що повний текст ухвали отримав 25.05.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника заявника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи слідчого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що під час досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідив обставини кримінального провадження та у відповідності з вимогами закону виніс постанову про закриття кримінального провадження, з чим погодився і слідчий суддя; перевіривши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження № 0003004, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Апеляційна скарга подана 29.05.2017 року, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 19.05.2017 року слідчий суддя у відповідності з вимогами ч.2 ст.376 КПК України обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини судового рішення, повний текст якого заявник отримав 25.05.2017 року. За таких обставин строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0003004, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2016 року скаргу ОСОБА_9 на бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України було задоволено і зобов`язано вказаних осіб зареєструвати його заяву від 08.08.2016 року і внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст.214 КПК України.

У заяві ОСОБА_9 вказував, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року у кримінальному провадженні № 02448 накладено арешт на грошові кошти та майно, які належать ОСОБА_11 , а також на цифрову камеру «Canon» COS1200D з двома носіями пам`яті «SanDisk» об`ємом 8 та 16 Gb, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією і гарантійним талоном, двома установочними дисками, сумку до камери, які належать йому. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.07.2016 року арешт скасовано, а тому 26.07.2016 року він звернувся до старшого слідчого групи слідчих заступника начальника третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 із заявою про повернення йому речей, вилучених під час обшуку. 29.07.2016 року ОСОБА_12 у телефонній розмові повідомив, що заяву отримав, і всі речі будуть повернуті слідчим ОСОБА_13 , після чого перестав відповідати на дзвінки, і про причини невиконання судового рішення йому невідомо. Тому вважав, що ОСОБА_12 умисно не виконує судове рішення.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України.

Доводи про наявність у діях ОСОБА_12 та інших службових осіб Генеральної прокуратури України ознак кримінального правопорушення, що виразилися в умисному невиконанні судового рішення, були предметом ретельної перевірки слідчого.

Під час досудового розслідування слідчим здійснено достатній обсяг слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, допитано як свідків ОСОБА_9 , а також процесуальних керівників і слідчих у кримінальному провадженні № 0002448 ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , надано оцінку даним у протоколі обшуку, судових рішеннях та інших документах, і встановлено, що 29.06.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002448 направлено до суду. Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування арешту майна і заява ОСОБА_9 про його повернення надійшли пізніше, а тому слідчі і процесуальні керівники у кримінальному провадженні не мали можливості виконати судове рішення, адже вважають, що розпорядження майном та прийняття процесуальних рішень з цього приводу виходить за межі їхньої компетенції і має вирішуватися судом першої інстанції. Також 03.08.2016 року прокурор подав до Дарницького районного суду м. Києва клопотання про арешт майна, яке підлягає розгляду під час підготовчого судового засідання, про що заявника проінформовано, як і про причини неповернення майна.

А тому слідчий дійшов висновку про відсутність даних, які б свідчили про умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Встановивши такі обставини, старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 прийняв вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_9 на рішення слідчого відповідно до вимог ст.303 КПК України, слідчий суддя перевірив матеріали кримінального провадження, дав належну оцінку твердженням заявника, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, і обґрунтовано дійшов висновку про те, що слідчим дотримано вимоги кримінального процесуального закону, зокрема, положення ст.284 КПК України, а прийнята постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України з огляду на те, що матеріали кримінального провадження достатніх даних, які б свідчили про наявність у діях службових осіб Генеральної прокуратури України ознак складу кримінального правопорушення, не містять.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 24 березня 2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0003004 і відмовлено у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 28 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0003004, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3