Справа № 308/6850/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув кримінальне провадження № 11-кп/777/225/16, за апеляційними скаргами прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 січня 2017 року.
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:
-24.02.2011 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - 186 ч. 2; ч.2 ст.186, ст. 70, ст. 69 КК України - на 3 роки позбавлення волі,
-14.02.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 317 КК України- на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - з випробуванням на 2 роки;
13.05.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 309, ч. 2 ст.317; ч.1, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 травня 2014 року - шість місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено 6 (шість) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 19 травня 2015 року, тобто з моменту його затримання
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зараховано ОСОБА_7 до строку відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 19 травня 2015 року до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень 18 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз.
Вирішено питання речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 22 квітня 2015 року, в період часу приблизно з 15.05 год. по 16.50 год., на пустирі, що знаходиться поряд із АЗС «WOG», що розташована по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, діючи умисно, повторно, незаконно, з метою збуту, з лікарського препарату «Пенталгін» виготовив кустарним способом 1.9865 грам рідини, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кодеїн, вагою 0.1208 грама, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у полімерному шприці до 16.55 год. 22 квітня 2015 року.
Тоді ж, 22 квітня 2015 року, о 16.56 год., знаходячись на вулиці поряд із АЗС «WOG», що розташована в м. Ужгород по вул. 8-го Березня, Кожов умисно, повторно, незаконно, збув ОСОБА_9 за 200 гривень полімерний шприц наповнений рідиною, вагою 1.9865 грами, яка містить у своєму складі наркотичний засіб вагою 0, 1208 г, обіг якого обмежено - кодеїн.
Крім цього, 13 травня 2015 року, в період часу приблизно з 15.00 год. по 16.30 год., ОСОБА_7 , знаходячись на пустирі, що знаходиться поряд із АЗС «WOG», що розташована по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, діючи умисно, повторно, незаконно, з метою збуту, з лікарського препарату «Пенталгін» виготовив кустарним способом 1.2389 грам рідини, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кодеїн, вагою 0.1583 грама, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у полімерному шприці до 16.39 год. 13 травня 2015 року.
Тоді ж, 13 травня 2015 року, о 16.40 год., ОСОБА_10 знаходячись на вулиці поряд із АЗС «WOG», що розташована в м. Ужгороді по вул. 8-го Березня, умисно, повторно, незаконно, збув ОСОБА_9 за 100 грн. полімерний шприц наповнений рідиною, вагою 1.2389 грами, яка містить у своєму складі наркотичний засіб кодеїн, вагою 0, 1583 грами, обіг якого обмежено .
Крім цього, 19 травня 2015 року, в період часу приблизно з 12.15 год. по 15.15 год., ОСОБА_7 , знаходячись на пустирі, що знаходиться поряд із АЗС «WOG », що розташована по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, діючи умисно, повторно, незаконно, з метою збуту, з лікарського препарату «Пенталгін» виготовив кустарним способом 2.9813 грама рідини, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кодеїн, вагою 0.1802 грама, який умисно, незаконно, з метою збуту зберігав у полімерному шприці до 15.25 год. 19 травня 2015 року.
В подальшом, 19 травня 2015 року, о 15.26 год., ОСОБА_10 знаходячись на вулиці, поряд із АЗС «WOG», що розташована в м. Ужгород по вул. 8-го Березня, умисно, повторно, незаконно, збув ОСОБА_9 , полімерний шприц наповнений рідиною, вагою 2.9813 грами, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кодеїн, вагою 0.1802 грама, за що отримав гроші в сумі 120 грн.
У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить виключити з вироку посилання на кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 307 КК України про "вчинення злочину особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 308, 310, 312, 314, 315 КК України". Обгрунтовує тим, що зазначена кваліфікація була зайвою та помилково зазначена в обвинувальному акті, а також і судом першої інстанції у вироку без належних обгрунтувань. Одночасно прокурор відмовився від вимог первісної апеляційної скарги.
У апеляційній скарзі захисник просить вирок у частині призначеного покарання ОСОБА_7 змінити, застосувати положення ст. 69 КК та пом`якшити покарання - призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України 4 роки 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, остаточно до відбуття призначити йому 4 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Захисник посилається на те, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано дані про особу засудженого і всі обставини, що його пом`якшують. Просить врахувати, що його підзахисний активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому щиро розкаявся, є молодий за віком та хворіє на туберкульоз, що істотно знижує ступінь вчиненого діяння.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримання апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримання апеляційних скарг, прохання про пом`якшення покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника - без задоволення, з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у апеляційних скаргах не порушується, тому вирок переглядається в межах висунутих вимог: щодо зайвої кваліфікуючої ознаки та щодо міри призначеного покарання.
Апеляційний суд погоджується з твердженнями прокурора, що суд у вироку вказав на кваліфікуючі ознаки ч.2 ст. 307 КК України за змістом диспозиції статті без перевірки обставин про вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.ст. 308, 310, 312, 314, 315 КК України. Матеріалами кримінального провадження, зокрема, копіями вироків про попередню судимість, встановлено, що ОСОБА_7 раніше був засуджений тільки за статтями 309, 311, 317 КК України ( вирок Ужгородського міськрайсуду від 14.02.2017). Отже, посилання у вироку на кваліфікуючу ознаку " вчинення особою злочинів, яка вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315 "- слід виключити з вироку на підставі п.2 ст. 413 КПК України.
Щодо апеляційного прохання про пом`якшення покарання, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання виходячи з наступного.
Убачається, що ОСОБА_7 раніше був засуджений за злочини, пов`язані з незаконним обіг наркотичних засобів (а.с 25-26). Під час іспитового строку ОСОБА_7 вчинив новий злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів. Суд призначив ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 307 КК України у мінімальному розмірі. При цьому, суд врахував ті ж пом`якшуючі покарання обставини, що й зазначені в апеляційній скарзі : визнання вини та щире каяття. Інших пом`якшуючих обставин апеляційний суд не вбачає. Наявність захворювання в обвинуваченого, на що вказує апелянт, не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Також апеляційний суд не вбачає і активного сприяння у розкритті злочину, оскільки щодо ОСОБА_7 були проведені заходи контролю за вчиненням злочину в порядку ст. 271 КПК України. З урахуванням викладеного, підстав для застосування ст. 69 КК України апеляційний суд не знаходить. Щодо призначеного покарання за сукупністю вироків, то остаточне покарання також призначене в межах мінімального строку, у відповідності до вимог ч.1 та ч.4 ст. 71 КК України і підстав для його зміни немає.
Апеляційний суд вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд дотримав вимоги ст. 50, ст. 65 КК України, та приходить до висновку, що призначене покараня є справедливим, відповідаюче ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
змінену апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити;
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 - змінити.
Виключити з вироку посилання суду на кваліфікуючу ознаку ч.2 ст. 307 КК України " вчинення злочину особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308, 310, 312, 314, 315 КК України ".
В решті вирок залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: