Ухвала
іменем україни

14 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2016 року вказаний вирок залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга засудженого на вказані судові рішення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків, який обчислювався починаючи з дня отримання ухвали.
При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду скаргу їй буде повернуто.
В межах встановленого строку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла повторна касаційна скарга, однак засуджений ОСОБА_4 , не усунув недоліків, зазначених в ухвалі від 16 січня 2017 року.
Так, касаційна скарга засудженого, як і попереднього разу, не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваного вироку суду першої інстанції та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції і необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 413, 414 цього Кодексу. При цьому, засуджений знову, по суті, порушує питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і неповноту судового розгляду, що відповідно до статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки касаційного суду.
Крім того, вимоги засудженогодо суду касаційної інстанції, повторно не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду справи, оскільки засуджений вказавши на необхідність, скасування вироку знову не зазначив, що суд касаційної інстанції має зробити з кримінальним провадженням після скасування судового рішення. Також, засуджений, повторно не зазначив, що суд касаційної інстанції має зробити з оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції.
Зважаючи на ці обставини, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України у разі, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, то касаційна скарга повертається.
Таким чином, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2016 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3