Червоноармійський районний суд Житомирської області

Справа №292/101/15-к
Номер провадження 1-кп/292/2/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
20 червня 2017 року смт. Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Корчівка, Червоноармійського району, Житомирської області,
жителя АДРЕСА_1 ,
українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою,
не одруженого, не працюючого, судимого:
- 10.07.2013 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185,
ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, судимість не знята і не погашена;
- 20.07.2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.3 ст. 185 КК
України на 3 роки позбавлення волі
за ч.3 ст.185 КК України, -
З участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи засудженим Богунським районним судом м. Житомира 10.07.2013 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин, пов"язаний з таємним викраденням чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за наступних обставин.
Так, 22 жовтня 2015 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходився біля домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з незаконним проникненням у житло.
Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_3 , без розриву в часі, підійшов до вказаного житлового будинку, та пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, руками пошкодив віконну склину і через отвір незаконно проник у житло, яке належить на праві власності ОСОБА_6 ..
Знаходячись у вказаному будинку та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , оглянувши приміщення кімнати, зі столу викрав мобільний телефон марки "Nokia 1112", вартістю 427 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус", вартістю 17 грн. та грошові кошти в розмірі 430 грн., що належали ОСОБА_6 ..
В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 874 грн..
Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав суду показання про те, що 22.10.2015 року, він знаходився у свого дядька в селі Буряківка , на святкуванні дня народження останнього, де серед присутніх гостей були також сусіди дядька - подружжя ОСОБА_8 . Близько 22-ї години він вийшов з будинку свого дядька та проходячи повз помешкання ОСОБА_8 , вирішив вчинити крадіжку з вказаного будинку. Знаючи, що господарі вдома відсутні, він розбив скло у одному з вікон будинку та через цей отвір проник у житло ОСОБА_8 , де в одній із кімнат, зі столу , викрав мобільний телефон та гроші і в такий же спосіб з викраденим майном, покинув вказаний будинок. Зазначив, що на той час коли він вчиняв крадіжку з будинку ОСОБА_8 , в будинку нікого із сторонніх осіб не було та його дії ніким помічені не були. З кількістю та вартістю викраденого погодився, просив врахувати, що мобільний телефон було повернуто потерпілому.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, його винуватість знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними ним у судових засіданнях про те , що 22.10.2015 року, він разом зі своєю дружиною гостювали у своїх сусідів ОСОБА_9 . Прийшовши до свого будинку, він побачив , що в одному із вікон розбите скло та поряд з вікном лежали уламки скла. У кімнаті будинку було розкидано речі та зник його мобільний телефон марки "Nokia 1112" , а також гроші- 430 грн.. Він гукнув своїх сусідів ОСОБА_9 , за домогою яких було викликано працівників поліції. В ході судового розгляду кримінального провадження потерпілий змінював свої показання та при цьому зауважив, що в силу свого похилого віку та поганого стану здоров"я чітко не пам"ятає всіх обставин тієї події та їх послідовності, зазначаючи в одних показаннях, що бачив того вечора у веранді свого будинку ОСОБА_10 , а в інших показаннях висловлював свої сумніви з цього приводу;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що 22.10.2015 року у вечірній час він, будучи в складі чергової групи Червоноармійського РВ, отримав повідомлення про крадіжку в с. Бур"яківка. З приводу крадіжки майна був допитаний власник будинку ОСОБА_8 , який повідомив про викрадення у нього мобільного телефону та грошових коштів;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що 22.10.2015 року він святкував свій день народження. Цього дня у нього серед інших гостей, також був його племінник ОСОБА_10 та сусід ОСОБА_8 з дружиною. Через деякий час потому як сусіди пішли додому, ОСОБА_8 покликав його до себе та він побачив, що у веранді будинку ОСОБА_8 розбите віконне скло, а у кімнаті розкидано газети та вийняті дві шухляди шафи. Також ОСОБА_6 повідомив йому ,що у нього зникли гроші, а наступного дня додав що зник і мобільний телефон;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 22.10.2015 року в будинку її батька ОСОБА_12 святкували день народження останнього. Серед гостей був їх родич ОСОБА_14 та сусід ОСОБА_8 з дружиною. Після того як ОСОБА_6 пішов до себе додому, то через деякий час покликав до себе її батька. Повернувшись від ОСОБА_8 , батько сказав, що там сталася крадіжка. Вона також пішла до будинку ОСОБА_8 та побачила розбите скло в одному із вікон будинку, а в кімнаті були розкидані газети, вивернуті тумбочки. Наступного дня ОСОБА_6 сказав, що у нього викрали гроші та мобільний телефон ;
- протоколом огляду місця події від 22.10.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 та виявлено розбиту склину вікна. Присутній при цьому потерпілий ОСОБА_8 вказав місце знаходження мобільного телефону марки "Nokia 1112" та грошових коштів в сумі 430 грн., до моменту їх викрадення;
- протоколом огляду місця події від 23.10.2015 року з фототаблицею до нього, в ході якого в приміщенні автобусної зупинки, що по вул.Ворошилова, в смт.Червоноармійськ, Червоноармійського району, Житомирської області, на лаві, виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Nokia 1112";
- протоколом огляду речових доказів від 24.10.2015 року - мобільного телефону марки "Nokia 1112", в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв"язку "Диджус";
- протоколом пред"явлення речей для впізнання від 19.12.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_6 впізнав під № 3 свій мобільний телефон марки "Nokia 1112", який був у нього викрадений 22.10.2016 року;
- звітом спеціаліста про проведення товарознавчої експертизи від 04.11.2015 року про ринкову вартість мобільного телефону марки "Nokia 1112" та сім-карти мобільного оператора "Київстар-Диджус", яка станом на 22.10.2015 року, з урахуванням зносу, та амортизації становить 427 грн., та 17 грн., відповідно;
- заявою ОСОБА_6 від 19.12.2015 року, що він отримав на зберігання від працівників поліції викрадений у нього мобільний телефон марки "Nokia 1112", з сім-картою мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус", який зобов"язується зберігати до прийняття рішення по даному провадженні по суті.
- згідно висновку судово-психіатричного експерта № 109-2017 від 12.04.2017 року, ОСОБА_3 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на даний час. На даний час виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, що відповідає критеріям шифру F 60. 3 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології характеру та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним психічним захворюванням або слабоумством не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані, патологічному сп"янінні, патологічному афекті), який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати нина не перебував. Виявляв ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його вчинки потребували від нього послідовних, цілеспрямових, пролонгованих у часі дій, були ситуаційно обумовленими, зв"язок з оточенням не втрачав, орієнтувався у просторі. На теперішній час логічно захищається, притримуючись власної версії подій. ОСОБА_3 , з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, може правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати про них відповідні показання. ОСОБА_3 міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Аналізуючи зібрані докази та надаючи їм належну оцінку, суд приходить до переконання про доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
При цьому суд керується роз"ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", відповідно до яких - крадіжка (таємне викрадення чужого майна ) -це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерілого чи інших осіб.
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює , що її дії помічені і оцінюються як викраденння.
Як зазначалося у вище згаданій Постанові, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити із спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних виннною особою дій. У зв"язку з цим викраденням належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить не помітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп"яніння).
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Як особа обвинувачений ОСОБА_3 за місцем відбуття покарання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий до покарання у виді позбавлення волі, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням наведених вище обставин, думки потерпілого, який не наполягав на суворості призначення покарання обвинуваченому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства. А тому обирає покарання в межах санкції інкримінованого йому злочину у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив інкримінований його злочин до його засудження вироком Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року, за яким його засуджено за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, тому суд вважає остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, відповідно до ч.4 ст.70 КК України.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахуванню у строк відбуття покарання ОСОБА_3 підлягає термін його перебування в державній установі "Житомирська установа виконання покарань №8" відповідно до п.п. г ч.5 ст.72 КК України, як особі, яка відбуваючи покарання, перебувала в установі попереднього ув"язнення для проведення слідчих дій, участі у судовому розгляді кримінального провадження з розрахунку 1 день попереднього ув"язнення, як два дні відбування покарання .
Цивільний позов в кримінальному провадженні, не заявлявся.
Судові витрати, відсутні.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374,376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання - 3 (три ) роки 6 (шість ) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 20.07.2016 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 3 (три ) роки 10 десять місяців позбавлення волі.
Зарахувати у строк остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю злочинів покарання, частково відбуте за попереднім вироком Богунського райсуду від 20.07.2016 року, в період з 18.12.2015 року по 26.11.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін його перебування в державній установі "Житомирська установа виконання покарань №8" відповідно до п.п. г ч.5 ст.72 КК України, як особі, яка відбуваючи покарання, перебувала в установі попереднього ув"язнення для проведення слідчих дій, участі у судовому розгляді кримінального провадження з розрахунку 1 день попереднього ув"язнення, як два дні відбування покарання, починаючи з 27.11.2016 року по день набрання вироком законної сили .
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме - мобільний телефон марки "Nokia 1112", з сім-картою мобільного оператора зв"язку "Київстар-Диджус", який переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому, як власнику.
На вирок суду до апеляційного суду Житомирської області через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1