Справа № 752/8581/17
Провадження № 1-кп/752/686/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 27.03.2017 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку №38 по вулиці Васильківській в місті Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, в ході бесіди з потерпілою ОСОБА_5 повідомила останній про те, що для лікування дитини останньої їй необхідно сплатити грошові кошти в сумі 2 000 грн. та 25 доларів США, після чого обвинувачена ОСОБА_4 отримала від потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 2 000 грн. та 25 доларів США, які станом на 27.03.2017 року становили 681 грн. 25 коп., та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2 681 грн. 25 коп.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та показала суду про те, що дійсно 27.03.2017 року, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , повідомила раніше незнайомій їй ОСОБА_6 про те, що вона може вилікувати її доньку за грошову винагороду, однак реальної можливості вилікувати дитину вона не мала.
Щиро розкаялась у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 190 ч. 1 КК України правильно як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою шахрайство.
При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує:
- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;
- особу обвинуваченої, яка одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, працевлаштована неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання за ст. 190 ч. 1 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання - штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме грошові кошти, вилучені в ході огляду місця події від 27.03.2017 року, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити їй же за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1