Справа № 715/2323/16-к
Провадження № 1-кп/715/11/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2017 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у скла2ді: головуючого судді 1 ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
27 жовтня 2016 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу зайшов на територію колишнього цегельного заводу, що належить ОСОБА_7 та знаходиться в с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, представився охоронником даної території та завантажив металобрухт загальною вагою 160 кілограм, вартістю 560 гривень, який знаходився на даній території, у вантажний автомобіль марки «Мерседес Бенс 310» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_6 , однак був виявлений працівниками поліції у зв`язку з чим не зміг довести свої злочинні дії до кінця за обстави, що не залежали від його волі.
Крім цього, 10 листопада 2016 року близько 10 години ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, в присутності потерпілої вчинив викрадення гаманця вартістю 10 гривень з грошовими коштами в сумі 91 гривня, які належали ОСОБА_4 . Вийшовши із викраденим з житлового будинку, під час коли він віддалявся від місця викрадення був зупинений потерпілою ОСОБА_4 , яка виявила викрадення і почала його переслідувати. На вимогу потерпілої повернути викрадене ОСОБА_6 відмовився і з метою завершення свого злочинного наміру направленого на заволодінні майном останньої, умисно штовхнув її руками, внаслідок чого остання впала на землю, після чого ОСОБА_6 , для отримання можливостей втекти із викраденим наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів, після чого із викраденим втік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочинів, крім того вказував, що у вчиненому щиро кається, просив суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 прийшов до неї до хати, ліг на підлогу і сказав, що буде спати, вона почала його виганяти, він її штовхнув, вона впала і вдарилася головою. Вона піднялася і почала одягатися, так мала намір іти в село. Вказувала на те, що гаманець з грошима був на столі, вона відвернулася і в цей час ОСОБА_6 взяв гаманець і вийшов з будинку, вона одразу помітила, що гаманця немає, тому пішла за ним. Вказувала на те, що вона наздогнала його та просила віддати їй гроші, бо то були останні кошти, які вона мала і їй потрібно було заплатити за світло і телефон, однак, ОСОБА_6 відмовився віддати їй гроші і штовхнув її, вона впала. При цьому вказувала на те, що претензій до обвинуваченого вона не має, просила суд призначити покарання відповідно до закону.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак, звернувся до суду із заявою та просив справу розглянути в його відсутність, оскільки він претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити покарання відповідно до закону.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом потерпілої, обвинуваченого, та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинуваченого як особу.
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_6 є склад злочину передбачений ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що він вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Також суд, враховуючи встановлені обставини справи, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив викрадення чужого майна у присутності потерпілої, яка відразу помітила, що гаманця немає, почала переслідувати обвинуваченого з вимогою повернути викрадене, що він застосував відносно потерпілої насильство, яке не було небезпечними для її життя чи здоров`я в момент заподіяння, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого є склад злочину передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто, грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно.
По справі цивільний позов не заявлено.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 65 КК України, суд враховує всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, один із яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а інший - до тяжких злочинів, його суспільну небезпечність, обставини вчинення ним злочину, вартість викраденого, думку потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, його схильність до вчинення злочинів проти власності, що перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра, щире каяття у вчиненому, його стан здоров`я, та майновий стан, визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання вчинення злочину, щодо особи похилого віку та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства і вважає що покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 та ч. 2 ст. 186 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді 6 (шість) місяців арешту,
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити тримання під вартою і строк покарання йому обчислювати з 12 листопада 2016 року, тобто з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази металобрухт вагою 160 кг, який зберігається у потерпілого ОСОБА_7 залишити йому.
Речовий доказ гаманець чорного кольору та грошові кошти в сумі шість гривень, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 -залишити їй.
На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: