У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 19.07.2017 року, -

ВСТАНОВИВ :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою та просить скасувати постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 19.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000869.

В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що 22.03.2017 року прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2017, були внесені відомості до ЄРДР, кримінальному провадженню присвоєно № 0000869, здійснено попередню кваліфікацію за ч. 1 ст. 365 КК України.

30.03.2017 року у рамках кримінального провадження до Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 було подано заяву про його залучення до провадження в якості потерпілого. Відмови у задоволенні вказаного звернення не надходило.

14.04.2017 року до Генеральної прокуратури було подано клопотання про зміну підслідності досудового розслідування, враховуючи, що така підслідність є прямим порушенням вимог ч. 5 ст. 216 КПК України та виключає об`єктивність і неупередженість проведення розслідування. Зазначає, що клопотання було проігноровано.

20.04.2017 року поштовою кореспонденцією на адресу скаржника надійшла постанова від 03.04.2017 року про закриття кримінального провадження, що прийнята старшим детективом відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 .

В результаті звернення в інтересах ОСОБА_4 11.05.2017 р. зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 03.04.2017 року, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 18.05.2017 р. постанову про закриття кримінального провадження № 0000869 від 03.04.2017 року було скасовано. Досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено.

31.05.2017 року адвокатом ОСОБА_3 в порядку ст. 220 КПК України було подано клопотання про проведення слідчих дій. В ньому зазначалось про необхідність проведення допиту потерпілого ОСОБА_4 , детектива НАБУ ОСОБА_8 , та проведення допиту понятих таї інших учасників затримання ОСОБА_4 , зазначених у «Протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2017 р.».

02.06.2017 року детектив ОСОБА_5 частково задовольнила клопотання, вирішивши достатнім допитати лише потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8

02.07.2017 року детективом НАБУ, що входив до групи детективів у кримінальному провадженні, був проведений допит потерпілого ОСОБА_4

08.06.2017 року було проведено допит в якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_8 .

Проте, посилається заявник, ні представник потерпілого, ні сам потерпілий не були повідомлені про проведення цього допиту, що є прямим порушенням ч. 6 ст. 223 КПК.

Вважає, що орган досудового розслідування порушив права потерпілого, передбачені ст. 56 КПК України.

Зазначає, що постановою старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 19.07.2017 року кримінальне провадження було повторно закрито.

Рішення детектива обґрунтоване відсутністю в діях працівників Національного антикорупційного бюро України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Заявник посилається, що збирання доказів в ході проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового слідства в порядку, передбаченому ст. 93 КПК України, фактично було обмежено дослідженням протоколу затримання ОСОБА_4 від 25.01.2017 року у кримінальному провадженні за № 0000005, внесеного до ЄРДР 14.01.2016 року, а також протоколом огляду оптичного DVD-R диску, де було зафіксовано процесуальну дію - затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України.

Заявник зазначає, що про існування зазначеного диску, а також про проведення його огляду органом досудового слідства, потерпілого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 не було повідомлено взагалі, можливості ознайомитись з даним доказом також надано не було.

У оскаржуваній п останові вказується, що під час досудового слідства не вдалося здобути відомостей, які б свідчили б про завдання ОСОБА_4 істотної шкоди.

Разом з тим посилається, що детективом залишено поза увагою, що істотна шкода ОСОБА_4 полягала як в незаконному затриманні, щодо порушення його право на свободу, а також в незаконному обшуку та вилученні особистих речей, що завдало матеріальної шкоди потерпілому.

Захисник ОСОБА_3 вважає, що постанова детектива про закриття кримінального провадження прийнята без додержання вимог Кримінального процесуального кодексу, за відсутності підстав для закриття провадження, а тому просив її скасувати.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Детектив відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 19.07.2017 року старший детектив відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000869 від 22.03.2017 року у зв`язку з встановленням відсутності в діях працівників Національного бюро складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

З зазначеної постанови вбачається, що порушень кримінального процесуального законодавства України під час затримання детективами Національного бюро ОСОБА_4 25.01.2017 року не встановлено. Працівники національного бюро діяли в межах наданих повноважень при затриманні ОСОБА_4 25.01.2017 року. Під час досудового розслідування не вдалося здобути будь яких відомостей, які б свідчили про завдання ОСОБА_4 істотної шкоди. А тому, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000869 від 22.03.2017 року встановлено відсутність в діях працівників Національного бюро складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, 31.05.2017 року адвокатом ОСОБА_3 в порядку ст. 220 КПК України було подано клопотання про проведення слідчих дій.

В даному клопотанні зазначалось про необхідність проведення допиту потерпілого ОСОБА_4 і детектива НАБУ ОСОБА_8 , проведення допиту понятих та інших учасників затримання ОСОБА_4 , зазначених у «Протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2017 р.».

02.06.2017 року детектив ОСОБА_5 частково задовольнила клопотання, вирішивши достатнім допитати лише потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8

02.07.2017 року детективом НАБУ, що входив до групи детективів у кримінальному провадженні, був проведений допит потерпілого ОСОБА_4

08.06.2017 року було проведено допит в якості свідка детектива НАБУ ОСОБА_8 .

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ні представник потерпілого, ні сам потерпілий не були повідомлені про проведення цього допиту, що на думку слідчого судді є порушенням ч. 6 ст. 223 КПК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що збирання доказів в ході проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового слідства в порядку, передбаченому ст. 93 КПК України, фактично було обмежено дослідженням протоколу затримання ОСОБА_4 від 25.01.2017 року у кримінальному провадженні за № 0000005, внесеного до ЄРДР 14.01.2016 року, а також протоколом огляду оптичного DVD-R диску, де було зафіксовано процесуальну дію, як затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводи заявника про те, що органом досудового слідства не було повідомлено ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_3 про існування зазначеного диску та про проведення його огляду,як і не надано можливості ознайомитись з даним доказом.

Крім того, у оскаржувальній постанові вказується на те, що під час досудового слідства не вдалося здобути відомостей , які б свідчили про завдання ОСОБА_4 істотної шкоди.

Проте, зі змісту оскаржуваної постанови детективом не зазначено, чи перевірялися доводи ОСОБА_4 щодо завдання йому істотної шкоди, зокрема, при проведенні обшуку та вилученні особистих речей.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Ч.2 ст.91 КПК України передбачає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування, згідно з ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч.1 ст.223 КПК України для отримання ( збирання ) доказів або перевірку вже отриманих доказів здійснюються слідчі дії.

Детективом у зазначеній постанові не повно наведено, які саме слідчі дії було проведено, які докази були зібрані та відповідно, які обставини справи є дослідженими, що в свою чергу свідчить про неповноту досудового розслідування..

За таких обставин, постанова старшого детектива Відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000869 від 19.07.2017 року підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303- 306, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 19.07.2017 року, задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000869 від 19.07.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1