ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/1305/17
Провадження 1-кс/201/1142/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: скаржника ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000110 від 21.01.2013р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 25.01.2017р. звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із відповідною скаргою, в якій оскаржують постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000110 від 21.01.2013р. В обґрунтування скарги скаржники зазначили, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0000110 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим відповідна постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню. В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скарга передана 27.01.2017р.

Розгляд скарги, який був призначений на 30.01.2017р. та 02.02.2017р.,не відбувся у зв`язку з неявкою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та не наданням для огляду суду матеріалів кримінального провадження № 0000110.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 07.02.2017р. просили скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження з огляду на її незаконність.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 у судовому засіданні 07.02.2017р. просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження.

Слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у судовому засіданні 07.02.2017р. також просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, безпосередньо вислухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000110 (у 4-х томах), приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2016р. було закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 21.01.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_3 на загальну суму 2200 доларів США, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 25.10.2016р. не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження від 25.10.2016р., висновок про встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий обґрунтував тим, що оскільки суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 192 КК України, характеризується прямим наміром, тобто винна особа отримуючи майно від потерпілого за умови виконання будь-яких зобов`язань, заздалегідь не бажає їх виконувати та створює умови для їх виконання, а як встановлено під час досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 з місця проживання не зникала, протягом тривалого часу пропонувала ОСОБА_3 повернути гроші частинами, оскільки не мала повної суми, а також з метою повернення боргу оформила кредит у ПАТ КБ «ПриватБанку», між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 фактично існують цивільно-правові відносини, що виключають притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві потерпілої ОСОБА_3 та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження, слідчий фактично встановивши умисел ОСОБА_7 на заволодіння майном ОСОБА_3 в особливо великому розмірі шляхом обману та зловживання довірою, надалі встановлює відсутність в діях ОСОБА_7 ознак даного складу кримінального правопорушення, при цьому, не обґрунтовуючи свої висновки зібраними в ході досудового розслідування доказами, що свідчить про неповноту досудового розслідування та необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження.

При прийняті рішення про задоволення скарги, судом також враховано, що на запитання головуючого в судовому засіданні 07.02.2017р. старший слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 відповів, що після скасування Жовтневий районним судом м.Дніпропетровська (під головуванням слідчого судді ОСОБА_8 ) ухвалою суду від 24.06.2016р. останньої на той час його ухвали від 12.04.2016р. про закриття кримінального провадження, він ніяких слідчий дій не проводив (а.с. № 240-241, 242-251 т. № 4 кримінального провадження № 0000110).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000110, не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000110 від 21.01.2013р. задовольнити.

Постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25.10.2016р. про закриття кримінального провадження № 0000110 від 21.01.2013р. скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2013р., направити до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1