Справа № 521/1673/17
Пр-ня по справі № 1кп/521/386/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ТОВ Сільпо Фуд ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 09 грудня 2016 року у період часу з 13 години 04 хвилини по 13 годину 27 хвилин знаходячись в супермаркеті Сільпо за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 51, обрав об`єктом злочинного посягання майно, що належить ТОВ Сільпо Фуд, а саме три пачки презервативів марки Durex Snvisible вартістю 148 гривень 38 копійок та дві мельниці для солі та перця Мрія вартістю 82 гривні 02 копійки та 99 гривень 17 копійок відповідно, на загальну суму 329 гривень 62 копійки, які він поклав до власної сумки. Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, вважаючи, що його протиправні дії є непомітними для оточуючих, підійшов до касової зони, де розрахувався лише за придбаний товар, який знаходився безпосередньо у візку та направився до виходу з приміщення магазину, намагаючись покинути приміщення супермаркету, з викраденим майном. Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину Сільпо.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та в судовому засіданні підтвердив в повному обсязі обставини скоєного злочину 09 грудня 2016 року, майно яке він намагався викрасти, та ту обставину, що був затриманий при виході з магазину. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та представником потерпілого обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття, вчинення злочину вперше, а також знаходження на утримані матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка є інвалідом 1-ї групи.

Обставин, що обтяжують покарання судом під час судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_7 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Проживає самостійно, своєї сім`ї не створив. Однак постійно допомагає батькам, в тому числі матері яка є інвалідом 1-ї групи. Хоча офіційно не працює, однак не офіційно постійно намагається працювати у кафе, ресторанах м. Одеси (барменом, офіціантом) та забезпечувати свої життєві потреби та надавати допомогу батькам. Має середню спеціальну освіту, однак за фахом працевлаштуватись не зміг. Таким чином бідність, відсутність належної освіти, а також відсутність повноцінної родини, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_7 не є особою суспільно небезпечною. Достатньо молодий вік обвинуваченого, його щира поведінка під час судового засідання, а також відсутність реально завданих збитків, на думку суду свідчать про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції статті пов`язане зі штрафом.

Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам злочину, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази у провадженні: товари народного споживання залишити у потерпілого юридичної особи ТОВ Сільпо Фуд.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1