Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/22/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області , обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000029 , зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.01.2017 року , по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ Житомирської області , українця , громадянина України , освіта середня , не одруженого , мешканця АДРЕСА_1 , , не працюючого , не депутата , не інваліда , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст. 15 , ч.2 ст.240 КК України ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тепениця Олевського району Житомирської області , українця , громадянина України , освіта середня ,не одруженого , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого , не депутата , не інваліда , не судимого , у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого : ч.2 ст. 15 , ч.2 ст.240 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

18.01.2017 року , ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів , в порушення п.п. 2-5 « Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами », затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 року № 615 ; п.п.3 , 4 « Положення про порядок надання гірничих відводів » , затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 року № 59 , не маючи спеціального дозволу на користування надрами , та відповідного гірничого відводу , необхідність яких передбачена ст.ст. 15-19 Кодексу України про надра , близько 14.45 годин прибули на земельну ділянку лісового масиву , яка розташована біля села Обище Олевського району Житомирської області , на відстані 5-ти кілометрів , де за допомогою мотопомпи та обладнання для неї , шляхом вимивання водою породи , намагалися здійснювати незаконний видобуток корисних копалин , а саме бурштину .

Відповідно до постанови КМУ від 12.12.1994 року № 827 « Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення » відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення , а саме ювелірної сировини ( дорогоцінного каміння ) .

18.01.2017 року , в 15.00 годин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були затримані працівниками Олевського ВП ГУНП в Житомирській області , під час спроби здійснення робіт по незаконному видобуванню бурштину , де у них під час огляду було виявлено та вилучено інструмент та знаряддя (засоби) незаконного видобутку бурштину , а саме : мотопомпу « DAEWO » ; шрайбер ; п`ять пожежних рукавів ; два металевих штиря ; забірник води .

Таким чином обвинувачені вчинили всі дії безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного видобутку бурштину , однак не змогли здійснити його видобуток з причин , які не залежали від їх волі , оскільки були затримані працівниками Олевського ВП .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину , у інкримінованому йому діянні , визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому але від дачі показань відмовився в порядку ст.63 Конституції України . Просить суд суворо не карати і надати можливість виправитися без позбавлення волі .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину , у інкримінованому йому діянні , визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому але від дачі показань відмовився в порядку ст.63 Конституції України . Просить суд суворо не карати і надати можливість виправитися без позбавлення волі .

Враховуючи те , що обвинувачені свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні ( злочину) , передбаченому ч. 2 ст. 15 , ч.2 ст. 240 КК України визнали повністю , суд обмежився дослідженнями наданих прокурором характеризуючих даних на обвинувачених , про що не заперечували : прокурор та обвинувачені . При цьому судом були роз? яснені учасникам розгляду кримінального провадження вимоги ч.1, 3 ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує по ч. 2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме : закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України , оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме : закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення .

Обставинами , які пом`якшують покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 66 КК України , є щире каяття ..

Обставин , які обтяжують покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 67 КК України , судом не встановлено .

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого , особу винного та обставини , що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим , так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , притягується до кримінальної відповідальності вперше , визнав свою винність у судовому засіданні , позитивно характеризується за місцем проживання , особу винного , відсутністю тяжких наслідків від злочину та цивільного позову , разом із конкретними обставинами справи суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі , що на думку суду , є справедливим , необхідним і цілком достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів . Разом з тим суд вважає за необхідне звільнити засудженого від призначеного покарання з випробуванням , в порядку ст.ст.75,76 КК України .

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , притягується до кримінальної відповідальності вперше , визнав свою винність у судовому засіданні , позитивно характеризується за місцем проживання , особу винного , відсутністю тяжких наслідків від злочину та цивільного позову , разом із конкретними обставинами справи суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання в межах санкції ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі , що на думку суду , є справедливим , необхідним і цілком достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів . Разом з тим суд вважає за необхідне звільнити засудженого від призначеного судом покарання з випробуванням , в порядку ст.ст.75,76 КК України .

На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50,65 , 66, 67 , 75 , 76 , ч.2 ст.15 , ч.2 ст.240 КК України ; ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України та призначити покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 1 (один ) рік , поклавши на нього передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки, а саме :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 240 КК України та призначити покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 1 (один ) рік , поклавши на нього передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки, а саме :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання .

Речові докази : мотопомпу « DAEWO » ; шрайбер ; п`ять пожежних рукавів ; два металевих штиря ; забірник води . які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області - конфіскувати в дохід держави .

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1