Справа № 573/717/17
Номер провадження 1-кп/573/80/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 березня 2017 року за №0000018, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого

за ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2016 року громадянин Ухбекистану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на той час перебували на території Республіки Білорусь та щодо яких Державною прикордонною службою України винесено рішення про заборону в`їзду на територію України, звернулись до особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянина іноземної держави з проханням допомогти їм незаконно переправитись на територію України.

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянин іноземної держави, враховуючи національну ідентичність з вказаними особами, погодився на дану пропозицію та з метою організації незаконного переправлення зазначених громадян Узбекистану через державний кордон України подзвонив своєму знайомому ОСОБА_4 , який проживає неподалік від державного кордону України і Російської Федерації та попросив допомогти йому незаконно переправити двох вказаних громадян Узбекистану до України. Враховуючи дружні стосунки з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави, ОСОБА_4 погодився на його прохання про спільну участь в організації незаконного переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України. Для подальшого забезпечення незаконного переправлення вказаних осіб ОСОБА_4 , організовуючи виконання даного злочину, підшукав у якості співучасника невстановлену особу, яка проживала на території Російської Федерації та погодилася безпосередньо переправити зазначених громадян Узбекистану з Російської Федерації до України на ділянці державного кордону, що проходить по території Сумської області, поза встановленими пунктами пропуску громадян через державний кордон України.

За розробленим та узгодженим між особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави, ОСОБА_4 і невстановленою особою злочинним планом, вищезгаданим громадянам Узбекистану необхідно було спочатку приїхати до селища Глушково Курської області, а звідти разом із вказаною невстановленою особою, яка їх там зустріне, рухатись у напрямку державного кордону Російської Федерації з Україною. Про дану домовленість особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянин іноземної держави, керуючи незаконним переправленням через державний кордон України, телефоном повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого останні на виконання його рекомендацій вирушили з Білорусі до обумовленого раніше населеного пункту Російської Федерації.

30 вересня 2016 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що переправлення осіб через державний кордон України без відповідних дозвільних документів, як і переправлення осіб через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску є злочином, продовжуючи узгодження з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави та невстановленою особою своїх злочинних дій, направлених на незаконне переправлення вказаних громадян Узбекистану через державний кордон України, домовився з невстановленою особою, яка перебувала на території Російської Федерації, про те, що ця особа близько 19 години доправить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до району розташування державного кордону України і Російської Федерації та у подальшому здійснить незаконне перенаправлення вказаних громадян Узбекистану через державний кордон на територію України поза встановленими пунктами пропуску.

Після узгодження з вказаною невстановленою особою приблизного часу початку переправлення, ОСОБА_4 , з метою скерування та узгодження дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у телефонній розмові з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави, сказав останньому про необхідність повідомлення їм приблизного часу прибуття до місця переправлення через державний кордон України. У той же день, ОСОБА_4 , з метою ускладнення можливого виявлення правоохоронними органами України організованого ним злочину та додаткового убезпечення себе від кримінальної відповідальності, підшукав спільника для здійснення запланованого злочину, попросивши свого давнього товариша особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянина України, привезти зазначених громадян Узбекистану від місця їх переправлення через державний кордон України до автозаправки, що на виїзді з м. Білопілля Сумської області в напрямку м. Суми, де він їх забере для подальшого вивезення з контрольованого прикордонного району вглиб України.

Для подальшого узгодження та організації своїх злочинних дій, направлених на незаконне переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України, ОСОБА_4 отримав на свій стільниковий телефон від особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянина іноземної держави SMS - повідомлення, яке містило в собі абонентський номер стільникового телефону ОСОБА_6 . Одразу після цього ОСОБА_4 , продовжуючи організовувати вчинення даного злочину, відправив вказане повідомлення особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянину України для того, щоб він міг зв`язатися з ОСОБА_6 і дізнатись його з братом місцезнаходження на території України та точний час, коли до них необхідно їхати.

30 вересня 2016 року біля 22 години на території Російської Федерації невстановлена особа на виконання злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_4 , незаконно перемістила вищезгаданих громадян Узбекистану з території Російської Федерації на територію України поза встановленими прикордонними пунктами пропуску у напрямку с. Тьоткіно Глушковського району Курської області (РФ) с. Рижівка Білопільського району Сумської області через ділянку державного кордону України в районі прикордонного інформаційного знаку №1206 «Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено».

На території України, в районі с. Рижівка Білопільського району, вказаних нелегальних мігрантів зустріла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянин України та на виконання злочинного плану, узгодженого з ОСОБА_4 , на автомобілі, близько 2 години 20 хвилин, привіз до раніше обумовленого з ОСОБА_8 місця біля автозаправки, що на виїзді з м. Білопілля Сумської області в напрямку м. Суми та висадив їх там. Через декілька хвилин, виконуючи злочинну домовленість з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави та громадянином України, до вказаної автозаправки на автомобілі марки ВАЗ 212140 «Нива» д.н.з. НОМЕР_1 під`їхав ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пересіли до його автомобіля для того, щоб продовжити подальший рух вглиб України.

Надавши свій автомобіль як засіб для подальшого перевезення вищевказаних іноземних громадян вглиб території України, ОСОБА_4 посприяв успішному закінченню вчиненого ним, особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави та громадянином України, а також невстановленою особою злочину. О 22 годині 30 хвилин, продовжуючи узгоджувати свої дії по незаконному переправленню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України, ОСОБА_4 особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянину іноземної держави та попросив привезти останніх до м. Кролевець.

В подальшому, близько 23 години 15 хвилин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, громадянином іноземної держави, незаконно перевозячи на своєму автомобілі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , зупинився біля магазину «Мікс» на вул. Миру в м. Ворожба та близько 23 години 30 хвилин разом із вказаними громадянами Узбекистану був виявлений співробітниками правоохоронних органів України.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними діями, які виразилися в організації, керівництві та сприянні незаконного переправлення двох громадян Узбекистану через державний кордон України, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є дії, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування 30 березня 2017 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

04 квітня 2017 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, вчинене щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та захисник останнього ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

У відповідності з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 322 КК, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які можуть бути покладені на нього, у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням, про що домовилися сторони угоди, згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначається виключно судом. З цими положеннями обвинувачений також погодився.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, тяжких наслідків від вчиненого ним кримінально караного діяння не настало, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_10 , 2014 року народження (а. с. 21-24).

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, а також звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язанням, обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зважаючи на фактичні обставини справи, на підставі ст. 100 КПК України речові докази:

автомобіль марки ВАЗ 212140 «Нива» зеленого кольору, д. н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ;

мобільний телефон «Samsung Duos J500 H» ІMEІ 1: НОМЕР_3 , ІMEІ 2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 та карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_6 ;

мобільний телефон «ERGO» ІMEІ 1: НОМЕР_7 , ІMEІ 2: НОМЕР_8 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ;

мобільний телефон «SIGMA» ІMEІ 1: НОМЕР_10 , ІMEІ 2: НОМЕР_11 , з двома картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 , які знаходяться на зберіганні у Білопільському ВП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_4 як власнику (а. с. 28-29);

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 04 жовтня 2016 року арешт із наступного майна:

автомобіля марки ВАЗ 212140 «Нива» зеленого кольору, д. н. НОМЕР_1 ;

мобільного телефону «Samsung Duos J500 H» ІMEІ 1: НОМЕР_3 , ІMEІ 2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 та карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_6 ;

мобільного телефону «ERGO» ІMEІ 1: НОМЕР_7 , ІMEІ 2: НОМЕР_8 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ;

мобільного телефону «SIGMA» ІMEІ 1: НОМЕР_10 , ІMEІ 2: НОМЕР_11 , з двома картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 (а. с. 31-33).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2017 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 212140 «Нива» зеленого кольору, д. н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ;

мобільний телефон «Samsung Duos J500 H» ІMEІ 1: НОМЕР_3 , ІMEІ 2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 та карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_6 ;

мобільний телефон «ERGO» ІMEІ 1: НОМЕР_7 , ІMEІ 2: НОМЕР_8 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ;

мобільний телефон «SIGMA» ІMEІ 1: НОМЕР_10 , ІMEІ 2: НОМЕР_11 , з двома картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 повернути власнику ОСОБА_4 .

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 04 жовтня 2016 року арешт із наступного майна:

автомобіля марки ВАЗ 212140 «Нива» зеленого кольору, д. н. НОМЕР_1 ;

мобільного телефону «Samsung Duos J500 H» ІMEІ 1: НОМЕР_3 , ІMEІ 2: НОМЕР_4 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 та карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_6 ;

мобільного телефону «ERGO» ІMEІ 1: НОМЕР_7 , ІMEІ 2: НОМЕР_8 , з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_9 ;

мобільного телефону «SIGMA» ІMEІ 1: НОМЕР_10 , ІMEІ 2: НОМЕР_11 , з двома картками мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: