Єдиний унікальний номер 242/3024/13-к
Номер провадження 11-кп/775/686/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженої ОСОБА_7 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження вироку Селидівського міського суду Донецької області від 17 липня 2013 року,

встановила:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 17 липня 2013 року ОСОБА_7 , 1973 року народження, визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317 та призначено узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 311 КК України у виді двох років обмеження волі,

- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

11 липня 2017 року до апеляційного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження разом з апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 17 липня 2013 року щодо неї.

З апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що вона просить поновити їй строк на апеляційне оскарження вироку Селидівського міського суду Донецької області від 17 липня 2013 року з тих підстав, що, як вона стверджує, після постановлення оскаржуваного вироку вона не отримувала його копію та ознайомилась зі змістом лише восени 2016 року, перебуваючи в місцях позбавлення волі, де їй за її заявою було надіслано копію вказаного вироку. Після цього вона перебувала в лікувальний установі до недавнього часу. Також зазначила, що їй не відомо про своє засудження та розгляд справи щодо неї на підставі угоди. Вважає, що передбачений законом строк на апеляційне оскарження нею пропущений з поважних причини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які просили поновити строк на апеляційне оскарження, думку прокурора, який заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи клопотання та заслухавши пояснення ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, п.1 ч. 2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу суду про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається за матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, 17.03.2013 р. остання була присутня під час судового засіданні суду першої інстанції, тобто знала про розгляд кримінального провадження щодо неї в зазначений день, що слухання відбувається на підставі угоди, на якій наявні її підписи та про що вона не заперечувала в апеляційній інстанції. В день судового засідання під особистий підпис їй були вручені пам`ятки про права і обов`язки, про здійснення повного фіксування судового процесу, також наявна заява ОСОБА_7 , що вона не потребує на послуги захисника.

В той же день, 17.03.2013р., ОСОБА_7 отримала копію вироку, що підтверджується її письмовою розпискою (а.с. 21 т. 1 ).

На думку колегії суддів, немає ніяких підстав вважати, що ОСОБА_7 не знала про наявність вироку щодо неї та що вона своєчасно не отримала вирок та не мала можливості оскаржити його.

Доводи ОСОБА_7 , що про наявність вироку щодо неї, їй стало відомо від час оголошення 30.06.2015 р. нового вироку Селидівського міського суду Донецької області і тоді ж вона ознайомилась із змістом оскаржуваного вироку, копію якого отримала лише восени 2016 р., на думку колегії суддів не є переконливими, оскільки спростовуються її ж показами в суді апеляційної інстанції, що саме за цим вироком вона на протязі двох років перебувала на обліку у кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання, з`являлась для реєстрації та суперечать дослідженим під час апеляційного розгляду матеріалам кримінального провадження.

Так, згідно до повідомлення Кримінально-виконавчої інспекції м. Селидове УДПтСУ в Донецькій області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджена 17.07.2013р. Седидівським міським судом Донецької області за ст.ст. 311 ч. 1, 317 ч. 1, 70 ч.1, 72, 75, 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, знята з обліку в Селидівській КВІ УПДтС України 06.08.2015р. на підставі вироку Селидівського міського суду Донецької області від 30.06.2015р., яким засуджено ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 1, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Доводи ОСОБА_7 , що вона була позбавлена можливості оскаржити вирок з осені 2016р. у зв`язку з лікуванням в медичній установі також нічим не підтверджені.

Будь-яких документів, які б свідчили про її хворобу та перебування у медичній установі засуджена не надала, вагомих причин, які б свідчили про поважність пропуску строку на оскарження вироку від 17.07.2013р. не представила.

Згідно п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки колегія суддів не вважає причину пропуску строку апеляційного оскарження поважною і не знаходить підстав для його поновлення, апеляційна скарга ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 13 липня 2017 року підлягає поверненню засудженій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 395, 399 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити засудженій ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Селидівського міського суду Донецької області від 13 липня 2017 року щодо неї та повернути ОСОБА_7 апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: