АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4171/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
13 грудня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року, повний текст якої датовано 21 листопада 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 20 січня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бориспіль Київської області, громадянина України, одруженого, який має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 29 листопада 2012 року Фастівським міським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення, необхідність проведення слідчих та розшукових дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, апелянт вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, є необґрунтованою. На думку захисника, старшим слідчим та прокурором не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, автор апеляції вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано даних про особу ОСОБА_8 , а саме те, що він працює, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що підозрюваний потребує спеціалізованої медичної допомоги у зв`язку із проблемами зі здоров`ям.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
24 серпня 2016 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж числа йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
26 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 жовтня 2016 року включно.
19 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 21 листопада 2016 року.
16 листопада 2016 року постановою першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до п`яти місяців.
18 листопада 2016 року старший слідчий Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_10 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року, повний текст якої датовано 21 листопада 2016 року, клопотання старшого слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартоюдо 20 січня 2017 року включно, без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на те, що ОСОБА_8 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Тому заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. У зв`язку з цим ствердження сторони захисту про відсутність таких ризиків не відповідають дійсності.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , стан його здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи захисника стосовно незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 січня 2017 року включно, не визначивши при цьому підозрюваному розміру застави з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, стороною захисту в апеляційній скарзі не приведено.
Разом з тим, колегія суддів встановила описку, яка допущена в повному тексті ухвали стосовно дати винесення цієї ухвали. Зокрема, слідчим суддею 18 листопада 2016 року було складено та оголошено резолютивну частину ухвали за результатами розгляду клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, а в повному тексті ухвали за результатами розгляду цього ж клопотання значиться дата 21 листопада 2016 року. Таку розбіжність в датах короткого і повного тексту ухвали колегія суддів розцінює як описку, яка може бути виправлена тим же слідчим суддею в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, виходячи з наступного. Коли суд, відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, обмежується складанням і оголошенням резолютивної частини судового рішення, як то мало місце в даному випадку, то дата оголошення цього короткого тексту ухвали автоматично переноситься і в повний текст ухвали, оскільки в раніше складеній резолютивній частині короткого тексту ухвали зазначається час оголошення повного тексту ухвали. Це є загальновідомим фактом і інакше розцінюватися не може, а тому зазначена в повному тексті оскаржуваної ухвали дата 21 листопада 2016 року є очевидною опискою з огляду на те, що резолютивна частина ухвали була складена і оголошена слідчим суддею саме 18 листопада 2016 року. Так як виправлення описок відноситься до компетенції того ж слідчого судді або суду, який допустив таку описку, а сама по собі описка не є підставою для скасування судового рішення, то колегія суддів лише звертає увагу слідчого судді на вказаний недолік.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2016 року (повний текст цієї ухвали датовано 21 листопада 2016 року), якою задоволено клопотання старшого слідчого Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 міста Києва ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою до 20 січня 2017 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4