Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

18 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
та особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою від 09 грудня 2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_9 відмовила у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на рішення прокурора, яке полягає в закритті кримінального провадження № 0010578.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову прокурора про закриття кримінального провадження слідчий суддя обґрунтувала тим, що відповідна постанова винесена у відповідності до норм КПК, на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів кримінального провадження, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року по справі № 752/15140/16-к про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0010578 та ухвалити нову ухвалу, за якою скасувати рішення прокурора від 12 вересня 2016 року, яке полягає в закритті кримінального провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Як зазначається у скарзі представника потерпілого, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Однак, закриваючи кримінальне провадження, заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 (надалі прокурор) вищезазначених вимог недотримався, тим самим прийняв незаконне рішення у провадженні.

Під час розгляду скарги, представник потерпілого звертав увагу слідчого судді на те, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження № 0010578 прокурор керувався лише показаннями підозрюваного, двох заінтересованих свідків та роздруківкою руху коштів банківських рахунків ТОВ «СП Транс Логістика», однак слідчий суддя визнав ці доводи безпідставними та нічим не підтвердженими. Так само, як і не прийняв до уваги той факт, що свідок ОСОБА_12 працював раніше керуючим санації ПАТ «Старобабанський гранітний кар`єр» та перебував у дружніх відносинах з ОСОБА_13 , а свідок ОСОБА_14 працював директором ТОВ «СП Транс Логістика» до діяльності якого ОСОБА_13 мав безпосереднє відношення.

Крім того, як вважає апелянт, слідчий суддя безпідставно не погодився з доводами представника потерпілого про той факт, що використання ОСОБА_13 отриманих в борг від ОСОБА_8 грошей не за призначенням є черговим доказом шахрайських дій.

Зокрема, беручи у ОСОБА_8 в борг гроші в сумі 100 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на той момент складало 1 139 611 грн., ОСОБА_13 запевнив останнього, що ці кошти він використає безпосередньо на будівництво залізничної колії для ПАТ «Старобабанський гранітний кар`єр», з метою відновлення роботи кар`єру та збільшення його виробничої потужності, однак органом досудового розслідування отримані докази того, що на потреби кар`єру ОСОБА_13 використав лише 162 448 грн., що становить приблизно 10 % від отриманої в борг суми.

Крім цього, у своїй скарзі представник потерпілого вказував на те, що на момент прийняття рішення про закриття кримінального провадження залишились нез`ясованими ряд вказаних ним обставин, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження та для з`ясування яких необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, однак слідчий суддя при винесенні ухвали на ці факти не звернула уваги та не дослідила їх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги представника потерпілого; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 та матеріали закритого кримінального провадження № 0010578; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до вимог, передбачених ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Згідно з вимогами ст.ст. 307, 370 КПК України, судове рішення слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення прокурора, в даному випадку на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на рішення прокурора, яке полягає у закритті кримінального провадження № 0010578, слідчий суддя дійшла помилкового висновку щодо обґрунтованості постанови про закриття зазначеного кримінального провадження та її відповідності нормам кримінального процесуального закону, оскільки постанова прокурора, яку оскаржував представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 , не в повній мірі відповідала загальним засадам кримінального провадження, які зокрема покладають на прокурора, керівника органу досудового розслідування та слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, як передбачено ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

Більш того, оскільки в даному випадку йде мова про постанову прокурора про закриття кримінального провадження, вона повинна містити оцінку доказів зібраних під час досудового розслідування, яка повинна ґрунтуватись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Між аналіз вивчення матеріалів провадження за скаргою адвоката ОСОБА_10 та матеріалів закритого кримінального провадження, дозволяє зробити висновок про те, що під час досудового розслідування не були досліджені всі обставини кримінального провадження, у зв`язку з чим рішення прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним.

З огляду на це, ухвала слідчого судді за скаргою адвоката ОСОБА_10 не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованим, а тому підлягає скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали.

При цьому, розглянувши доводи скарги адвоката ОСОБА_10 на постанову заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 від 12 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0010578, внесеного до ЄРДР 17 листопада 2014 року, колегія суддів вважає, що вона також підлягає задоволенню, а зазначена постанова скасуванню, з огляду на наступне.

По-перше, як зазначалось вище постанова прокурора про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_13 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 94, 110 КПК України, оскільки висновки прокурора відсутність в діянні ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення не ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а в самій постанові не надано оцінки кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку для закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

По-друге, як обґрунтовано зазначається у скарзі адвоката ОСОБА_10 , на момент прийняття рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_13 , слідчим, прокурором, не були з`ясовані, шляхом проведення ряду слідчих та процесуальних дій, деякі обставини, зокрема: яким чином ОСОБА_13 розпорядився грошовими коштами у розмірі 100 000 доларів США, які він отримав від ОСОБА_8 ; чи надходили грошові кошти у сумі 100 000 доларів США або еквівалентна сума у гривнях або будь-якій іншій валюті на банківські рахунки ПАТ «Старобабанський гранітний кар`єр», ТОВ «СП-Транс-Логістік» в період часу з 16.04.2014 по теперішній час та інші обставини, які б могли підтвердити або спростувати вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення.

По-третє, перевіркою матеріалів закритого кримінального провадження № 0010578, які були надані суду апеляційної інстанції безпосередньо під час апеляційного розгляду, встановлено, що під час досудового розслідування слідчим були залишені нерозглянутими деякі клопотання потерпілого, подані в порядку ст. 220 КПК України про виконання слідчих та процесуальних дій, зокрема клопотання потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2015 року про допит в якості свідка ОСОБА_15 .

Також з розписки ОСОБА_13 від 30.01.2015 року вбачається, що кошти в сумі 100 000 доларів США, які він отримав від ОСОБА_8 , були ним передані ОСОБА_16 , однак вказана особа під час досудового розслідування допитана не була, хоча в постанові прокурора про продовження строку досудового розслідування (т. 2, а.с. 133-135), яка до речі не має дати та підпису прокурора, прямо зазначається про необхідність проведення такої слідчої дії, як одночасний допит ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .

І це далеко не весь перелік недоліків як самої постанови прокурора від 12 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0010578, так і проведеного досудового розслідування, які свідчать про передчасність прийнятого рішення, яке оскаржується та про неповноту досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 від 12 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0010578 від 17.11.2014 року щодо ОСОБА_13 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку із встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, також не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а матеріали вказаного кримінального провадження направленню до Київської місцевої прокуратури № 1 для організації проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на рішення прокурора, яке полягає в закритті кримінального провадження № 0010578 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 на рішення прокурора, а саме на постанову заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 від 12 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0010578 від 17.11.2014 року щодо ОСОБА_13 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку із встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення задовольнити; зазначену постанову прокурора скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до Київської місцевої прокуратури № 1 для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/159/2017

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1