Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/636/17

Номер провадження: 1-кп/511/112/17

"03" серпня 2017 р. Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

неповнолітнього правопорушника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

уповноваженого підрозділу органів Національної поліції - ОСОБА_10 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області матеріали за клопотанням слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 , затверджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по внесеному в ЄРДР за №0000207 від 18.02.2017 року кримінальному провадженні, про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, учня 8 класу ЗОШ №2, проживаючого в СМП-823 б. АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що не досяг віку кримінальної відповідальності,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Малолітній ОСОБА_5 04.05.2016 року біля 08 год. 30 хв разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, прибули до багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний намір, шляхом розподілення ролей між собою, а саме ОСОБА_5 залишився біля будинку та попереджав про наявність сторонніх осіб, а ОСОБА_6 , через незамкнені двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_15 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Леново» чорного кольору вартістю 5000 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 5000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 у присутності захисника, представника служби у справах дітей та законного представника підтвердив свою причетність до незаконного заволодіння ноутбуком марки «Леново». Суду пояснив, що вчинити злочин та викрасти ноутбук з будинку ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_16 , тому що йому потрібен був жорсткий диск з ноутбука. Він погодився і вранці 4 травня 2016 року вони прийшли до будинку ОСОБА_15 , де проживав їх знайомий ОСОБА_17 . В посадці біля будинку почекали поки на роботу пішла ОСОБА_15 , а потім з будинку вийшов її чоловік. Тоді він за наказом ОСОБА_18 залишився на вулиці, щоб у випадку небезпеки попередити ОСОБА_18 , а ОСОБА_18 тим часом проник до будинку та викрав ноутбук. Ноутбук поміняли у знайомого на плеєр.
Аналогічні покази по справі стосовно обставин вчинення злочину дав по справі ОСОБА_6 .
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є опікуном ОСОБА_5 . Про те, що ОСОБА_5 причетний до крадіжки ноутбука у ОСОБА_15 дізналась з того часу як стала опікуном хлопчика в зв`язку зі смертю його матері.

Потерпіла ОСОБА_15 підтвердила в суді, що знайомі її сина - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 викрали з їх будинку ноутбук, який до цього часу не повернули.

Також причетність ОСОБА_5 до вказаних дій підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: - заявою потерпілої ОСОБА_15 від 17.02.2017 року про вчинення у неї крадіжки ноутбуку марки «Леново» (а.с.60); - протоколом огляду місця події від 17.02.2017 року з фототаблицями, згідно якого, було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_4 , з якого була вчинена крадіжка ноутбуку належного ОСОБА_15 (а.с.61-64) - протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2017 року, під час якого неповнолітній ОСОБА_5 показав та розказав, як саме разом з ОСОБА_6 вчинили крадіжку з квартири ОСОБА_15 (а.с.65-75).

Таким чином в діях неповнолітнього ОСОБА_5 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з проникненням у житло.

30.03.2017 року прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не досяг 14 річного віку, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину. Тому просив застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру на підставі ч.2 ст.105 КК України у виді застереження та передачі під нагляд опікуна ОСОБА_7 .

Правопорушник ОСОБА_5 , а також його законний представник ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання прокурора .

Захисник неповнолітнього адвокат ОСОБА_12 не заперечував проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд опікуна ОСОБА_7 .

Представники служби у справах дітей ОСОБА_21 та представник кримінальної поліції ОСОБА_10 проти застосування відносно ОСОБА_5 заходів виховного характеру не заперечували.

Суд, заслухавши думку прокурора, правопорушника, законного представника, захисника, присутніх по справі служб у справах дітей та Національної поліції, прийшов до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питанні: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, якщо слід, то який саме.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З копії свідоцтва про народження, виданого 06.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а значить, що на момент вчинення крадіжки йому не виповнилося 14 років, тобто на момент вчинення суспільно небезпечного діяння вказана особа не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, а тому відповідно до ст. 22 КК України не є суб`єктом вказаного злочину.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, суд застосовує примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд має право застосувати примусові заходи виховного характеру, наведені в переліку, зокрема цією нормою передбачено застосування таких видів примусових заходів виховного характеру, як застереження та передача під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Вирішуючи питання який вид примусового заходу виховного характеру належить обрати щодо ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Так із матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання та навчання характеризуються задовільно, а також до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 раніше не притягувався, вперше вчинив суспільно небезпечне діяння.
Обвинувачений ОСОБА_5 росте без батьків під опікою тітки ОСОБА_7 , яка є його законним представником. Під опікою в цій сім"ї перебувають його брат та сестра. ОСОБА_5 за період проживання в родині опікуна став систематично відвідувати школу, покращив навчання, допомагає їй по господарству, нових злочинів не вчиняв, що вказує на те, що неповнолітній здобув сім"ю та належні умови проживання і перебуває під належним наглядом та контролем.

Тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_5 таких примусових заходів виховного характеру, як застереження та передача його під нагляд опікуна ОСОБА_7 терміном на 1 рік відповідатиме його інтересам.

Дані заходи дозволять виправитись ОСОБА_5 і унеможливить вірогідність вчинення ним в майбутньому будь-яких протиправних дій.

Керуючись ст. ст. 22, 97, п. 1,3 ч. 2 ст. 105 КК України , ст.ст. 284, 498-501 КПК України , суд

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, учня 8 класу ЗОШ №2, проживаючого в СМП-823 б. АДРЕСА_1 , примусовий захід виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд опікуна ОСОБА_7 терміном на 1 рік.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Роздільнянський районний суд Одеської області до суду апеляційної інстанції протягом семи діб із дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1