Справа № 548/1442/16-к
Провадження № 1-кп/525/9/2017
У Х В А Л А
19.01.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 2 березня 2016 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України, неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2016 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Апеляційного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 2 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України, неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Підготовче судове засідання по справі проведено 2 грудня 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 години 30 січня 2017 року.

В судовому засіданні 19 січня 2017 року прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу, який було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою на 60 днів, зазначила , що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу збереглися, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вину не визнає, може, будучи на волі, впливати на свідків, потерпілого.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні не визнання вини не є підставою для обрання запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора, а обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 просили суд вирішити питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк обраного щодо ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, збігає о 14 годині 30 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, має можливість переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, а також впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні. При цьому суд керується також висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Зазначене вище свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України для досягнення мети, визначеної ч.1 ст. 177 КПК України, буде недостатнім.

Зважаючи на вище викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 194, 196, 197, 331, 369,371- 372 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу, який було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , продовжити до 17 години 18 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя