Дата документу Справа № 335/7438/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/631/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/7438/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003189, за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, працює слюсарем-ремонтником на ПАТ «Запорізька кондитерська фабрика», не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 22.04.2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 29.09.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 72 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. 18.10.2006 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 3 дні;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и л а:
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином залишено без задоволення.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачувався в тому, що 01 липня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, будучи робітником та перебуваючи на території ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», що розташоване на ділянці місцевості по вулиці Антенній, 18 у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав частини стрілового обладнання монтажного крану «МГК 25", а саме: обойму гакову (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойму гакову (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень, після чого попрямував до пункту приймання металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій, 15 у м. Запоріжжя, де здійснив продаж вищевказаного стрілового обладнання, за що отримав грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» матеріальні збитки на загальну суму 41 000 гривень.

Крім того, 03 липня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 будучи робітником та перебуваючи на території ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», що розташоване на ділянці місцевості по вулиці Антенній, 18 у місті Запоріжжя, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав частину стрілового обладнання монтажного крану „МГК 25", а саме: атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень, після чого попрямував до пункту приймання металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій, 15 у м. Запоріжжя, де здійснив продаж вищевказаного стрілового обладнання, за що отримав грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» матеріальні збитки на суму 12000 гривень.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_10 за епізодом від 01.07.2015 року кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка) та за епізодом від 03.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважав, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду є незаконним та таким, що постановлений з порушеннями вимог ст. 370 КПК України та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції дослідженим по справі доказам дана не правильна оцінка, оскільки докази розглядалися не в їх сукупності, а відокремлено і розірвано один від одного, з вибірковим і розрізненим підходом; при винесенні виправдувального вироку суд приймав рішення на ґрунті однобічної, неповної та неправильної оцінки доказів, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; суд допустив перекручення показань свідків; суд критично поставився до досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пославшись на те, що вони не є беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_10 ; суд, знехтувавши пояснення та надані представником потерпілої сторони документи на підтвердження місцезнаходження частини стрілкового обладнання, врахувавши лише надані обвинуваченим та свідком ОСОБА_12 пояснення, дійшов висновку про відсутність монтажного крану за місцем викрадення майна - по АДРЕСА_2 , визнавши вказані докази неналежними та недопустимими; аналогічним чином суд знехтував поясненнями представника потерпілої сторони щодо знаходження викраденого майна у придатному для використання стані, взявши до уваги лише пояснення обвинуваченого та вищевказаного свідка щодо здавання в якості металобрухту іржавих деталей, приналежність яких їм невідомо. Вважає, що оскільки судом першої інстанції були порушені вимоги закону та відхилені клопотання сторони обвинувачення щодо виклику та допиту свідків, показання яких мають значення для повного дослідження доказів та винесення законного судового рішення, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції необхідно викликати в суд та допитати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції; викликати в судове засідання та допитати в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; вивчити письмові докази, надані стороною обвинувачення в ході судового розгляду та постановити новий вирок відносно ОСОБА_10 , згідно з яким визнати його винними за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі, ст. 70 КК України - 2 роки позбавлення волі, ст. 75 КК України - 1 рік випробування.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив виправдувальний вирок скасувати та ухвалити новий обвинувальний вирок; обвинуваченого, зокрема в останньому слові, та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали вирок місцевого суду законним і обґрунтованим, просили його залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Із змісту апеляційної скарги прокурора випливає, що доводи стосуються неповноти судового розгляду і невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи внаслідок неправильної оцінки доказів у кримінальному провадженні та через це - щодо безпідставного виправдання ОСОБА_7 за ч. 1, 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим; в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Як свідчать відомості з журналів судових засідань та зміст судового рішення, суд при розгляді провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 дослідив усі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у провадженні, повно й всебічно перевірив зібрані під час досудового розслідування докази і дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку розгорнутий аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що докази у провадженні були досліджені однобічно та неповно. Так, суд безпосередньо в судовому засіданні допитав обвинуваченого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_17 , представника ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», яке є потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні, ОСОБА_18 . Також судом досліджені письмові докази: довідка ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» від 13.07.2015 року; довідка ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» від 07.04.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 ; копія договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, який укладено між ОСОБА_19 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд»; копія акту приймання - передачі від 23.06.2007 року до договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року; копія паспорта крану монтажного «МКГ-25» (дублікат); копія листа НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області від 31.07.2015 року № 18/1-3589.

Зі змісту показів обвинуваченого ОСОБА_7 випливало, що в липні 2015 року він, працюючи неофіційно на території ділянки, яка розташована по вулиці Антенній, 18 у м. Запоріжжя, знаходив дрібні металеві предмети та здавав їх у пункт прийому металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій. Дозвіл на збирання і здачу металевих предметів він отримав від чоловіка на прізвище ОСОБА_20 . Останній приймав ОСОБА_7 на роботу у офісі, який розташований по АДРЕСА_3 і давав вказівки щодо роботи. Так, одного разу ОСОБА_7 здавав дрібні металеві предмети, які привозив на тракторі, а другий раз він із ОСОБА_21 здавав іржавий металевий предмет, що мав вигляд тачки на колесах із двома привареними трубами, який на території по АДРЕСА_2 знайшов ОСОБА_21 . Цей металевий предмет на пункт прийому металобрухту він привозив із своїм другом ОСОБА_22 , на його автомобілі. Після чого отримав грошові кошти у розмірі 300 грн., які було розподілено між ним, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Таких предметів, як: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, додатковий гак для підняття вантажів), атмосферний компресор для накачування повітря, він не бачив на території по АДРЕСА_2 та відповідно не виносив їх з цієї території. Разом з тим, зазначив, що на вказаній території монтажного крану ніколи не бачив. Пояснив, що іржавий металевий предмет, який мав вигляд тачки на колесах із двома привареними трубами, він вважав металобрухтом, а не компресором. Про те, що цей предмет є саморобним компресором, він почув від приймальника металобрухту, коли здавали його. Що таке стрілове обладнання йому не відомо.

Згідно з показами свідка ОСОБА_12 він працював трактористом на підприємстві, назву якого не пам`ятає, в період з травня по грудень 2015 року. На роботу його приймав ОСОБА_23 у офісі по АДРЕСА_3 . Він працював на тракторі ЮМЗ ЕО 2620, який належав цьому підприємству. Працював на різних ділянках міста. У липні 2015 року, він виконував роботу на ділянці по АДРЕСА_2 . У цей період, на цій ділянці працював і ОСОБА_24 та багато інших робітників. Чим займався ОСОБА_24 - йому не відомо.

Про крадіжку якогось обладнання (гаків, строп, компресора) він дізнався зі слів слідчих, які до нього приїжджали та говорили йому, що це він трактором вивозив якісь гаки та кран, показавши темне фото на мобільному телефоні, на якому були сліди від трактора. Гаки та кран, про які казали слідчі, він не міг потягнути своїм трактором, оскільки це неможливо технічно, так як вони дуже важкі. Вручну їх також неможливо переносити. На цій території монтажного крану у робочому стані він ніколи не бачив, були тільки розкидані великі деталі обладнання, у тому числі він бачив розібраний іржавий компресор. Разом з тим, зазначив, що всі великі деталі, які він бачив у липні 2015 року на цій ділянці так і лежали до грудня 2015 року. На своєму робочому тракторі ніякого металобрухту з території ніколи не вивозив та до пункту прийому металобрухту не здавав.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_10 особисто не знає. Працює приймальником металобрухту по АДРЕСА_3 . Одного дня, влітку 2015 року, ввечері, до нього приїхали два хлопці, які привезли іржавий, розламаний компресор, який виглядав як перемичка із двома трубами (не в робочому стані, двигуна та мотора у нього не було). Він його зважив та заплатив їм приблизно 200 або більше гривень. Після цього, приблизно десь через місяць, його викликали до міліції та показували одне фото, на якому був зображений один із хлопців, який здавав цей компресор ( ОСОБА_25 ), якого він впізнав.

Крім того, пояснив, що такі металеві предмети як обойма гакова (основний та додатковий гаки) та працюючий, новий компресор - ніхто йому не здавав. На пункті металобрухту він працював один.

При наданні йому судом для огляду протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року, підтвердив справжність своїх підписів, проте зазначив, що не пам`ятає як все відбувалося при складанні цього протоколу, не читав його зміст, а фото, на якому зображений ОСОБА_24 бачив і впізнав його.

Зі змісту показів представника ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», яке є потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні, ОСОБА_18 випливало, що на балансі ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» знаходиться монтажний кран «МКГ 25» у повній комплектації, який придатний до використання та знаходився на території ділянки по вулиці Антенній, 18 у м. Запоріжжя, за усною домовленістю між директором ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» ОСОБА_26 з власником цієї ділянки (дані про власника їй не відомі). Монтажний кран придбано на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, який укладено між ФОП ОСОБА_19 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд». Вартість стрілового обладнання крану МКГ-25, станом на 01.04.2016 року, складає 53 000 грн., у тому числі: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень, атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень. 13.07.2015 року працівниками ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» було виявлено крадіжку вказаного обладнання, про що було подано відповідну заяву до правоохоронних органів. Дані осіб, які повідомили про крадіжку та осіб, які охороняли вказану територію на момент крадіжки, технічні характеристики вказаного обладнання - їй не відомі.

У довідці ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд, від 13.07.2015 року, зазначалось, що на балансі цього товариства знаходиться монтажний кран «МКГ 25» (інв. № МКГ 25/1), у тому числі, обойма гакова, основний гак для підняття вантажів (інв. № ОкМКГ 25/1), обойма гакова (інв. № ОкМКГ 25/2), додатковий гак для підняття вантажів, а також компресор для накачування повітря (інв. № КНВД 1). Станом на 13.07.2015 року вартість вказаного обладнання монтажного крану МКГ 25 складає 53 000 грн., у тому числі: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень; атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень.

У довідці ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» від 07.04.2016 року, містилась аналогічна інформація про вартість вищевказаного обладнання.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, ОСОБА_17 впізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_27 ( ОСОБА_28 ), який 01.07.2015 року та 03.07.2015 року, перебуваючи по вулиці Калібровій у м. Запоріжжя, здав йому компресор та два металевих крюки.

Копія договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року і акту приймання - передачі від 23.06.2007 року до вказаного договору, містять відомості про набуття права власності ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» на монтажний кран «МКГ 25» у повній комплектації відповідно до технічних документів.

Копія паспорта крану монтажного «МКГ-25» (дублікат), містить відомості про його технічні характеристики і комплектацію.

Копія листа НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області від 31.07.2015 року № 18/1-3589, містить висновок про те, що визначити вартість частини стрілового обладнання монтажного крану «МГК 25», а саме: обойми гакової (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), обойми гакової (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), атмосферного компресору для накачування повітря, за умови відсутності на вказаних виробах будь-яких маркувальних знаків та позначень, не надається можливим, оскільки відсутні методики та методичні рекомендації.

Вказаним доказам судом зроблений повний аналіз і, на переконання колегії суддів, дана правильна оцінка.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку, що довідки ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», копії договору купівлі-продажу і акту приймання передачі, а також копія паспорта крану монтажного «МКГ-25», лише доводять факт належності ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» монтажного крану МКГ-25, в комплекті якого є стрілове обладнання.

Представник ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» пояснила, що монтажний кран МКГ-25, невід`ємними частинами якого є стрілове обладнання та атмосферний компресор, перебував за усною домовленістю на ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у придатному для використання стані. Проте, суду не було надано жодного доказу на підтвердження місця знаходження монтажного крану та його частин (стрілового обладнання та компресора) станом на 01 та 03 липня 2015 року. Факт знаходження монтажного крану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 18, у період з 01 липня 2015 року по 03 липня 2015 року, тобто на момент зникнення, за версією сторони обвинувачення, його частин, належними та допустимими доказами не підтверджено. Огляд місця події, внаслідок якого можна було би встановити наявність за вказаною вище адресою монтажного крану та відсутність у ньому його частин, викрадення яких інкримінується ОСОБА_11 , органом досудового розслідування не проводився.

При цьому, обвинувачений, а також свідок ОСОБА_12 , пояснювали, що той момент, коли вони працювали на території за адресою: АДРЕСА_2 (липень 2015 року) монтажного крану в робочому стані, у тому числі, і атмосферного компресора для накачування повітря на вказаній території не було.

Ці покази жодним доказом не спростовані.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що органом досудового розслідування не встановлено ряд обставин, які мали значення для кримінального провадження, а саме: на яких правових підставах вищевказаний монтажний кран знаходився на території за адресою: АДРЕСА_2 ; відомості про осіб, відповідальних за зберігання вказаного крану; відомості про власника чи користувача території за адресою: АДРЕСА_2 ; відомості про підприємство, офіс якого розташований по АДРЕСА_3 , в якому неофіційно був працевлаштований обвинувачений ОСОБА_9 і працевлаштований свідок ОСОБА_12 . Не були встановлені і допитані особи - ОСОБА_20 , який приймав на роботу обвинуваченого, ОСОБА_23 , який приймав на роботу ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , який за показами обвинуваченого знайшов іржавий компресор в непридатному для використання стані, який в подальшому було здано на пункт прийому металобрухту, не встановлено місцезнаходження і не оглянуто сам монтажний кран, обладнання з якого було викрадено.

Як правильно було зазначено у вироку, стороною обвинувачення фактично не було доведено час та місце вчинення крадіжок майна, вказаного у обвинувальному акті.

Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що доводи сторони обвинувачення щодо знаходження на ділянці місцевості по вулиці Антенній, 18 у м. Запоріжжя 01 та 03 липня 2015 року монтажного крану із стріловим обладнанням і атмосферного компресора для накачування повітря, які були у придатному для використання стані не підтверджені доказами.

Так само колегія суддів вважає правильними висновки суду, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не було доведено факт викрадення і здачі обвинуваченим на пункт прийому металу двох гакових обойм та атмосферного компресора для накачування повітря в придатному для використання стані.

Натомість, із показів свідка ОСОБА_17 і обвинуваченого випливало, що останній на пункт прийому металобрухту здавав іржаве обладнання в неробочому стані.

Покази обвинуваченого і допитаних свідків узгоджуються між собою, підстав ставити покази свідків під сумнів не має, адже вказані свідки є незацікавленими особами, більш того вони залучені свідками стороною обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з критичною оцінкою судом, наданого стороною обвинувачення в якості письмового доказу протоколу, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року, оскільки під час безпосереднього допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 фактично заперечив відомості, зазначені в протоколі на предмет придбання ним у ОСОБА_7 робочого компресора і двох гаків. Свідок пояснив, що підписи у протоколі справді його, але він не пам`ятає як все відбувалося при складанні цього протоколу, не читав його зміст, а лише бачив фото, на якому зображений ОСОБА_24 і впізнав його як особу, яка здавала йому металобрухт.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі на предмет необґрунтованості критичної оцінки цього доказу, колегія суддів вважає безпідставними. Посилання в цьому контексті апелянта, що свідок ОСОБА_17 , підтвердив, що ОСОБА_7 здавав йому металеві деталі в денний час доби, що, на думку прокурора, узгоджується з часом і місцем вчинення злочину зазначеним в обвинувальному акті, є необґрунтованими, адже факт здачі металевих деталей ОСОБА_7 не ставиться під сумнів, натомість, недоведеним є факт того, що здані ОСОБА_7 деталі є тими, що зазначені в обвинувальному акті (обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), атмосферний компресор для накачування повітря, у придатному для використання стані).

Доводи апелянта про критичну оцінку решти письмових доказів є також безпідставними, адже суд дослідив їх в повній мірі і з урахуванням відомостей, які містили ці докази, дав їм правильну оцінку. Відтак вимоги апелянта про повторне вивчення письмових доказів є необґрунтованим і задоволенню не підлягають.

Так само апелянт необґрунтовано вказує на те, що суд знехтував поясненнями представника потерпілого і визнав їх неналежними і недопустимими, адже ці пояснення судом були враховані. Однак, зі змісту цих пояснень неможливо було встановити, в який саме час монтажний кран і обладнання до нього, яке було в придатному для використання стані, знаходились на вищевказаній території (є лише відомості коли ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» придбало монтажний кран і коли виявлено зникнення обладнання), тому суд визнав недоведеним факт знаходження вказаного обладнання у придатному стані на момент, коли на вищевказаній території працював обвинувачений (01 і 03 липня 2015 року).

Доводи апелянта про те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання сторони обвинувачення про виклик і допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, адже судом вживалися заходи щодо їх виклику і допиту (переносився розгляд провадження, виносилися ухвали про привід і про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, тощо), однак сторона обвинувачення не змогла забезпечити явку цих свідків в судове засідання (не зважаючи навіть на той факт, що перераховані особи, є свідками саме з боку сторони обвинувачення), тому з урахуванням тривалості розгляду провадження і необхідності забезпечення прав усіх учасників процесу, рішення суду про недоцільність їх подальшого виклику, колегія вважає обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційні скарзі прокурор лише загально зауважив, що свідчення вказаних осіб мають значення для повного дослідження доказів і винесення законного та обґрунтованого рішення по справі в суді, однак не конкретизував, яку саму інформацію мають містити покази цих свідків, і яким чином ці покази можуть вплинути на суть прийнятого судом рішення, тому вимоги прокурора в частині виклику і допиту вищевказаних свідків задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що суд першої інстанції, проаналізувавши в сукупності, надані прокурором та представником ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» і досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку, що вони не доводили в цілому, поза розумним сумнівом, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємих йому правопорушеннях.

Відтак доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, під час апеляційного розгляду провадження свого підтвердження не знайшли, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4