Справа № 487/9090/15-к
Провадження № 1-кп/487/53/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жомаозей Манжузської області республіки Казахстан, руського, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрованого місця мешкання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 10.06.2010 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 25.06.2012 року на підставі постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.06.2012 року згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 2 дні;
- 24.06.2015 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, -
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. 383 ч. 2, ст. 384 ч. 2 КК України, -
Судом встановлено та визнано доведеним, що 08.09.2014 року о 20:05 годині ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні ЛШМД міста Миколаєва по вулиці Корабелів, будинок 14, будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, а саме про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи неправдивість своїх свідчень та бажаючи щоб їх визнали за правдиві, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, умисно, при складанні протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зробив завідомо неправдиве повідомлення про те, що 08.09.2014 року невідомі особи, знаходячись за адресою: місто Миколаїв, перехрестя вулиць Скороходова та 5 Слобідська здійснили напад, в ході якого спричинили тілесні ушкодження та відкрито заволоділи майном на суму 1500 гривень, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, тобто про вчинення тяжкого злочину, а саме: кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Вказане повідомлення про вчинення злочину було процесуально оформлено протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, підписаного ОСОБА_7 від 08.09.2014 року та зареєстроване в ЖЄО Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.
Вказані покази були процесуально оформлені в протоколі допиту потерпілого, підписаного 09.09.2014 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся. Від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Місце події біля будинку №140 по вулиці 5 Слобідська у місті Миколаєві було оглянуто 08.09.2014 року у період з 23:15 години до 23:30 години, про що складено відповідний протокол від 08.09.2014 року з додатками у вигляді таблиці зображень. Під час огляду виявлено дві плями бурого кольору.
На виконання доручення №18/ОД1299 від 09.09.2014 року, Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було виявлено ОСОБА_9 , який пояснив, що між ним та ОСОБА_10 виникла бійка, однак будь-які речі, котрі належать ОСОБА_7 він не брав. Згідно пояснень ОСОБА_9 від 23.09.2014 року останній вказав, що ОСОБА_7 був винен йому три тисячі гривень та не віддавав гроші на протязі тривалого періоду. 08.09.2014 року ОСОБА_9 побачив ОСОБА_7 біля одного з будинків по АДРЕСА_2 , підійшов до нього та запитав, коли той поверне гроші. Однак ОСОБА_7 відповів, що гроші повертати не збирається. Між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 впали на землю, ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_7 декілька раз по голові, після чого дістав з правого карману брюк складаний ніж та в ході бійки вдарив ОСОБА_7 ножем в район попереку. Після цього конфлікт припинився, ОСОБА_9 направився в район Каботажного узвозу в місті Миколаєві, де викинув ніж у річку. Ніяких речей ОСОБА_7 ОСОБА_9 не забирав.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що 08.09.2014 року він розбійного нападу на ОСОБА_7 не вчиняв, між ними виникла бійка, в ході якого їх розбороняли. Конфлікт тривав близько п`яти хвилин та відбувся біля будинку АДРЕСА_3 у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 був винен грошові кошти. До конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були знайомі, іноді вживали спиртні напої. ОСОБА_7 оформив кредит на цивільну дружину ОСОБА_9 ОСОБА_11 на придбання телевізору. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_7 віддати або телевізор, або грошові кошти, що спричинило конфлікт. В ході бійки ОСОБА_7 перший вдарив ОСОБА_9 кулаком по обличчю, від чого утворився синець, а ОСОБА_9 порізав ОСОБА_7 руку ножем. Через пару днів виявилося, що внаслідок конфлікту у ОСОБА_9 зламаний палець на руці. Скільки ударів ножем ОСОБА_9 наносив він не пам`ятає. Ніяких речей у ОСОБА_7 з собою не було, та він нічого в нього не забирав. ОСОБА_9 був напідпитку, ОСОБА_7 також поводив себе неадекватно. Чи втрачав ОСОБА_7 свідомість свідок не бачив. За медичною допомогою ОСОБА_9 не звертався. В ході всього конфлікту був присутній ОСОБА_12 , який був з ОСОБА_9 на момент зустрічі з ОСОБА_7 та розбороняв їх під час бійки.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 є особою, яка зловживає спиртним напоями та наркотиками. У день конфлікту, у період між 16:00 та 17:00 годинами, ОСОБА_13 перебувала на відстані 10-15 метрів бачила та чула, як ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 сварились біля будинку АДРЕСА_4 . При цьому ОСОБА_9 запитував у ОСОБА_7 коли останній поверне гроші. Словесний конфлікт перейшов у бійку, в ході якого ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 , вони побилися. Згодом виявилося, що ОСОБА_9 поламаний палець. ОСОБА_12 розборонив ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , після чого конфлікт закінчився. ОСОБА_7 попрямував в сторону вулиці Скороходова в місті Миколаєві, в подальшому знаходився в хірургічному відділенні лікарні швидкої медичної допомоги у зв`язку з раною в районі тулуба. Ніж у ОСОБА_9 та кров у ОСОБА_7 свідок не бачила. Ніяких барсеток або інший речей у ОСОБА_7 з собою не було. Також свідок ОСОБА_13 пояснила, що раніше ОСОБА_9 працював в неї робочим, на теперішній час вони співмешкають разом біля одного року.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_7 біля п`яти років. Влітку 2014 року він був свідком конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 біля будинку АДРЕСА_4 . В той день ОСОБА_12 та ОСОБА_9 були напідпитку, йшли по вулиці та побачили ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_9 запитав ОСОБА_7 коли останній поверне гроші, почався конфлікт, який тривав в цілому 5-10 хвилин. В ході конфлікту ОСОБА_7 перший вдарив ОСОБА_9 , розпочалася бійка, яку ОСОБА_12 розборонив. Ніяких речей або крові ОСОБА_12 у ОСОБА_7 не бачив. Ніж в руках у ОСОБА_9 свідок також не бачив, але припускає, що він міг в нього бути. В подальшому свідку стало відомо, що в той день перехрещені вулиць Скороходова та вулиці 5 Слобідської у місті Миколаєві ОСОБА_7 забрала швидка допомога та він був у крові. Нанесення поранень свідок не бачив, оскільки конфлікт відбувався дуже швидко. З ОСОБА_9 свідок ОСОБА_12 раніше працював разом, перебуває у дружніх відносинах. ОСОБА_7 іноді пригощав ОСОБА_12 спиртними напоями. Охарактеризувати ОСОБА_7 свідок може як особу, яка схильна до обману, оскільки він позичив та не віддав гроші.
Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона знайома ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , має з ними нормальні стосунки. Улітку 2014 року в денний час доби ОСОБА_14 перебувала у палісаднику навпроти будинку АДРЕСА_5 та бачила на невеликій відстані, як ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 удар ножем, від якого ОСОБА_7 впав, а ОСОБА_9 побіг в сторону Ялти. Ніяких речей при цьому ОСОБА_9 не забирав, чи були у ОСОБА_7 взагалі якісь речі з собою - ОСОБА_14 не пам`ятає. Ніж був довжиною приблизно 15-20 см, удар ОСОБА_9 наніс правою рукою. Перед бійкою ОСОБА_9 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, ображав ОСОБА_7 у нецензурній формі близько двох хвилин з приводу обставин перебування останнього в місцях позбавлення волі. Після поранення, ОСОБА_14 надала ОСОБА_7 першу медичну допомогу у дворі будинку АДРЕСА_6 , було викликано швидку. Перед приїздом швидкої ОСОБА_7 втрачав свідомість, з приводу конфлікту він нічого не пояснював.
Таким чином, із показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ОСОБА_12 та самого ОСОБА_7 вбачається, що будь-якого розбійного нападу на обвинуваченого групою осіб з метою заволодіння його майном вчинено не було.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1542, проведеної у період з 10.10.2014 року по 14.10.2014 року, у ОСОБА_7 встановлені тілесні пошкодження у вигляді ран поперекової області зліва та області лівого ліктьового суглобу, які могли утворитися від дії колючо-ріжучего предмету, не виключено, що від клинка ножа. Не виключається утворення тілесних ушкоджень у строк та при обставинах, зазначених в постанові від 08.09.2014 року, за текстом якої 08.09.2014 року біля 18:00 години невідомі особи напали на ОСОБА_7 , спричинивши тілесні ушкодження, заволоділи його майном на перехрещені вулиць Скороходова та вулиці 5 Слобідської у місті Миколаєві. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_7 було нанесено не менше двох ударних впливів колючо-ріжучим предметом у поперекову область зліва та область лівого ліктьового суглобу. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається. Згідно медичної карти стаціонарного хворого №8103/1073 хірургічного відділення №2 ЛШМД міста Миколаєва на ім`я ОСОБА_7 , останній був госпіталізований 08.09.2014 року о 18:35 годині у тяжкому стані із скаргами на наявність рани в лівій поперекові області з великою кровотечею. Виявлено у поперековій області у гребня повздошної кістки колоту-різану рану з рваними краями та рясною кровотечею розміром 2,5х1,5см; в області лівого ліктя різана рана 2,5 см з помірною кровотечею; хворий спрямований до операційної. У крові ОСОБА_7 згідно акта ХТИ №4737 від 09.09.2014 року виявлено етиловій спирт у концентрації 1,63%.
Згідно запису №181 у спеціальному журналі №3 обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру ЛШМД міста Миколаєва про госпіталізацію 08.09.2014 року о 18:33 годині ОСОБА_7 до медичної установи за повідомленням ОСОБА_7 про заподіяння невідомою особою поранення на перехрещені вулиць Скороходова та вулиці 5 Слобідської у місті Миколаєві було повідомлено правоохоронні органи 08.09.2014 року.
Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №8103, ОСОБА_7 перебував на лікуванні у Міській лікарні швидкої медичної допомоги у період з 08.09.2014 року по 20.09.2014 року. Доставлений до медичної установи бригадою швидкої медичної допомоги №32 у супроводі міліції. Під час лікування ОСОБА_7 наркотичних засобів та сильних знеболюючих, що впливають на свідомість не отримував (повідомленням ЛШМБ №118/01-06 від 01.02.2016 року).
Згідно протоколу допиту від 09.09.2014 року, проведеного у період з 16:00 години до 17:10 години, ОСОБА_7 будучи допитаним в якості потерпілого та попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України повідомив, що 08.09.2014 року близько 17:00 години він приїхав до авторинку, який розташований між вулицею Скороходова та Пограничною (Чигрина), по вулиці 6 Слобідській у місті Миколаєві. У вказаному місці ОСОБА_7 зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_15 , повні анкетні дані якого невідомі. Вказаний чоловік передав йому гроші за роботу з укладки плитки у сумі 1200 гривень. В подальшому ОСОБА_7 вирушив на перехрещення вулиці 6 Слобідська та Скороходова, де зустрівся з чоловіком на ім`я ОСОБА_15 та обговорив наступне замовлення. Після розмови з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 направився по вулиці Скороходова в напрямку вулиці 5 Слобідська. На перехресті вулиць Скороходова та 5 Слобідська у місті Миколаєві до ОСОБА_7 підійшли два незнайомих йому чоловіка, один з яких зростом 175 см, віком 30 років, худорлявої статури, з родимою плямою на чолі, одяг він не пам`ятає. Другого чоловіка ОСОБА_7 описати не може, так як його не розгледів. Підійшовши до ОСОБА_7 чоловіки попросили закурити, він дав їм дві сигарети, розвернувся спиною та почав йти. В цей момент, зробивши два кроки, ОСОБА_7 відчув удар у лівий лікоть, а потім гостру біль у лівому боці. Після цього ОСОБА_7 нанесли удар у щелепу та він втратив свідомість. Після того, як ОСОБА_7 прийшов до тями, він побачив знайомого на ім`я ОСОБА_16 з дружиною, які відвели його до себе додому та куди приїхала швидка допомога. Також прийшовши до тями ОСОБА_7 виявив зникнення належної йому сумки через плече, в якій знаходились грошові кошти у сумі 1200 гривень, мобільний телефон «Нокиа» з сім-картою «Лайф» та «Київстар» вартістю 70 гривень.
За змістом телеграми №91 від 08.09.2014 року чергової частини Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, у зв`язку з повідомленням ОСОБА_7 завідомо неправдивих відомостей щодо фактичних обставин, правоохоронними органами вживались оперативно-розшукові заходи щодо, в тому числі відносно ОСОБА_17 , який не був учасником конфлікту взагалі.
Відповідно до власноручної заяви від 23.09.2014 року на ім`я слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_18 , ОСОБА_7 зазначив, що просить не проводити будь-якого розгляду попередньо написаної заяви, оскільки тілесні ушкодження він отримав у ході бійки, ніякого майна в нього не зникло. За фактом тілесних ушкоджень претензій ні до кого не має.
В подальшому, згідно протоколу допиту від 31.10.2014 року, проведеного у період з 09:00 години до 09:20 години, ОСОБА_7 будучи допитаним в якості потерпілого та попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України повідомив, що 08.09.2014 року розбійний напад з метою заволодіння майном на нього не здійснювався, речі не зникали. За фактом заподіяння легких тілесних ушкоджень в ході бійки зі своїм знайомим, ОСОБА_7 претензій ні до кого не має та відмовляється від подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Добровільність надання ОСОБА_7 показів підтверджена у судовому засідання допитами в якості свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також висновком за матеріалами службового розслідування від 17.02.2016 року.
Статтею 11 КК України передбачено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Таким чином, сукупністю досліджених судом, належних, допустимих та узгоджених між собою доказів встановлено, що ОСОБА_7 , перешкоджаючи нормальній діяльності органів досудового слідства та істотно ускладнюючи одержання ними достовірних доказів, достовірно знаючи про отримання ним легких тілесних ушкоджень на ґрунті грунті раптово виниклих неприязних стосунків в ході бійки з раніше знайомим йому ОСОБА_21 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, а саме про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи неправдивість своїх свідчень та бажаючи щоб їх визнали за правдиві, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, умисно, при складанні протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зробив завідомо неправдиве повідомлення про те, що 08.09.2014 року невідомі особи, знаходячись за адресою: місто Миколаїв, перехрестя вулиць Скороходова та 5 Слобідська здійснили напад, в ході якого спричинили тілесні ушкодження та заволоділи майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, тобто про вчинення тяжкого злочину, а саме: кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Зазначене повідомлення про вчинення тяжкого злочину завідомо для ОСОБА_7 було неправдивим та не відповідало дійсності, стосувалось інших фактичних обставин ніж ті, які насправді мали місце, було спрямовано органам, що наділені за законом правом на порушення кримінальної справи. Вказані дії були вчинені ОСОБА_7 з прямим умислом, оскільки він усвідомлював завідомо неправдивий характер повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності. Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст. 383 ч. 2 КК України.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Аналогічні позиції викладені у постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року .
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 382 ч. 2, ст. 384 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_7 раніше засуджувався, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 29.09.2014 року з приводу алкогольної залежності. За місцем мешкання характеризується посередньо. Згідно медичної довідки МСЧ СІЗО від 19.01.2017 року ОСОБА_7 має низку тяжких хронічних захворювань.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи ступень тяжкості скоєних ОСОБА_7 злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказані злочини, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчинених діянь та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, яке відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи, що злочини, винуватість у чинені яких встановлена даним вироком, були вчинені ОСОБА_7 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання підлягає визначенню за сукупністю злочинів за нормами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речових доказів у справі не має.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до пункту ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення», цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Згідно вироку Березанського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року строк покарання ОСОБА_7 підлягає обчисленню з 11 квітня 2015 року. Вказаний вирок набрав чинності 27.07.2015року. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не обрався. На підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.12.2015 року ОСОБА_7 для розгляду даного кримінального провадження був етапований з Ольшанській виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №53 до Миколаївської слідчого ізолятору та прибув до установи попереднього ув`язнення 24.12.2015 року згідно довідки СІЗО №20/2/39883 від 25.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 384 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 383 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 384 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання часткового приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 186 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 11.04.2015 року, зарахувавши відбуту частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення за вироком Березанського районного суду Миколаївської області у період з 11.04.2015 року по 27.07.2015 року, а також строк попереднього ув`язнення у період з 24.12.2015 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_22