Справа № 344/2388/17
Провадження № 1-о/344/2/17
У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами заяви адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 та постанови Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 року та постанови Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 року щодо ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що в період вчинення злочину ОСОБА_3 та відбування ним покарання, а саме з 1999 року до 2000 року закон про кримінальну відповідальність змінювався декілька разів, а тому на даний час до останнього повинна застосовуватись норма п.4 ст.5 КК України (2001 року).

Захисник вважає, що у даній кримінальній справі нововиявленими обставинами, що дають підстави для здійснення кримінального провадження, є передбачені п.п.2,4 ч.2 ст.459 КПК України, а саме: зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом.

Ознайомившись з матеріалами заяви, вважаю, що вказана заява підлягає поверненню заявнику, з наступних підстав.

Вироком Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 ОСОБА_3 визнано винним за п.п. «а», «г», «е» ст.93 КК України та призначено виняткову міру покарання смертну кару розстріл з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна.

Постановою Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 вирок Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 щодо ОСОБА_3 змінено, виняткову міру покарання - смертну кару замінено на довічне позбавлення волі. Постанова оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 402 КПК України (в редакції 1960 року), вказана постанова суду набрала законної сили 02.06.2000 року, тобто негайно після оголошення постанови апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, визнаються:

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом.

Отже, нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Станом на час винесення судового рішення у справі (постанови Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000) рішення Конституційного суду України від 29.12.1999 №11-рп/99 (справа №1-33/99 про смертну кару ), яким положення статті 24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України (2001-05, 2002-05 ), які передбачають смертну кару як вид покарання, визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), об`єктивно існувало, та було відомо на той час суду та засудженому ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про існування цих обставин.

Рішення Конституційного суду України в справі №11-рп/99 від 29.12.1999, на яке як на підставу перегляду справи за нововиявленими обставинами посилається заявник, було офіційно оприлюднено.

Будь-якої аргументації та доказів того, що про існування вказаного рішення Конституційного суду України від 29.12.1999 заявник дізнався чи міг дізнатися у строк менше трьох місяців до дня звернення до суду з заявою про перегляд, суду не надано.

Також в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вказано, що суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області при ухваленні рішення (постанова від 02.06.2000) зловживав службовими обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.459 КПК України, обставини, передбачені зокрема пунктом 2 частини другої цієї статті (зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження), повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Ні заява про перегляд за нововиявленими обставинами, ні додатки до неї жодних доводів щодо існування вироку щодо судді Апеляційного суду Івано-Франківської області про зловживання ним службовим становищем при ухваленні судового рішення (постанови від 02.06.2000) не містять, отже твердження про зловживання судді є нічим іншим, як голослівним припущенням сторони захисту.

Також суд зауважує, що згідно ч.4 ст.459 КПК України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Враховуючи викладене та відповідно до вимог ст.ст. 429, 464 КПК України, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 429, 459, 461, 464 КПК України,

У Х В А Л И Л А :
Заяву адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 року та постанови Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 року за нововиявленими обставинами повернути заявнику з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1