УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
встановив:
26.12.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт автомобіля ВАЗ-2112, р.н. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності та передати його на відповідальне зберігання.
В судове засіданні власник майна ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 27.12.2016 надав клопотання, в якому просить провести судове засідання за його відсутності, зазначив, що клопотання про скасування арешту майна підтримує в повному обсязі (а.с. 9).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно наданих слідчим даних, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.11.2016 у даному кримінальному провадженні призначено судову транспортно-трасологічну експертизу (а.с. 5).
Постановою слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 20.11.2016 у даному кримінальному провадженні призначено комплексну судову автотехнічну, фототехнічну та фоноскопічну експертизи (а.с. 6).
Згідно заяви слідчого, на теперішній час раніше призначені експертні дослідження зазначених автомобілів не закінчені. Питання щодо зміни місця зберігання зазначених автомобілів може бути вирішено після отримання листа з ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бакаріуса від експерта, який проводить ці дослідження щодо подальшої потреби огляду вказаних автомобілів (а.с. 4).
Враховуючи вказані дані щодо призначення на теперішній час стороною обвинувачення судової транспортно-трасологічної експертизи (а.с. 5) та комплексної судової автотехнічної, фототехнічної та фоноскопічної експертизи (а.с. 6), збереження застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відповідає на теперішній час завданням кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1