Справа №173/31/17-к
Провадження №1-кс/173/231/2017
У Х В А Л А
іменем України

21 червня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30 березня 2017 року (ЄРДР № 0000359),

встановив:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Верхньодніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30 березня 2017 року. В обґрунтування скарги зазначено, що за заявою ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року до ЄРДР були внесені відомості про злочин за № 0000359 у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 ухиляється від сплати аліментів на їх спільного сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісяця. Слідчим ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2015 року була скасована. після скасування постанови, слідчим було направлено запит до Верхньодніпровського районного центра зайнятості, допитано ОСОБА_6 як свідка, направлено запит до податкової, згідно з відповіддю якої ОСОБА_6 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, проте підприємницьку діяльність не здійснює. Скаржник вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, проте кримінальне провадження знов безпідставно було закрито, чим, на її думку, порушуються її права як потерпілої. На підставі вищевикладеного скаржник просила суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 березня 2017 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала з підстав, зазначених у ній.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, вважаючи її необґрунтованою, а постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до таких висновків.

Встановлено, що 15 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за № 0000359 було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та розпочато досудове розслідування. Підставою для внесення відомостей про злочин до ЄРДР було повідомлення ОСОБА_3 про ухилення ОСОБА_6 від сплати аліментів на сина відповідно до рішення суду та наявність заборгованості по аліментам у розмірі, що значно перевищує шість щомісячних платежів.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що під час досудового розслідування слідчим був допитаний як свідок ОСОБА_6 , який повідомив, що він не має регулярного доходу, сплачує аліменти по можливості, а також він хворіє. Також слідчим було отримано відомості, про те, що ОСОБА_6 не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як фізична особа-підприємець підприємницьку діяльність не здійснює, згідно з довідкою управління соціального захисту населення м.Верхньодніпровська № 159 від 27 травня 2016 року ОСОБА_6 в період з січня 2013 року до квітня 2016 року отримував соціальну доплату на загальну суму 6615 грн. 40 коп.

30 березня 2017 року начальником СВ Верхньодніпрвоського ВП ОСОБА_8 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. Зазначена постанова про закриття кримінального провадження є предметом оскарження.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення. Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 110 КПК України постанова слідчого є процесуальним рішенням. Частиною 5 ст. 110 КПК України визначено вимоги до постанови слідчого, зокрема мотивувальна частина постанови має містити: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання положення цього Кодексу.

Разом з тим постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вищезазначеним вимогам закону з огляду на таке.

Підставою для закриття кримінального провадження, як зазначено в постанові, є відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Разом з тим мотивувальній частині постанови в обґрунтування прийнятого рішення начальник СВ посилається лише на протокол допиту ОСОБА_6 як свідка, який показав, що не має постійного місця роботи, сплачує аліменти по можливості, зобов`язується їх сплачувати надалі та відомості про відсутність в нього доходів. Проте в постанові не зазначено про інші докази, отримані під час досудового розслідування, зокрема протоколи допиту потерпілої та державного виконавця, як свідка та не надано цим доказам жодної оцінки. Також в постанові зазначено, що сума заборгованості по аліментам за період з 1 січня 2013 року до 31 липня 2015 року склала 18600 грн., проте в розрахунку заборгованості по аліментам станом на 1 липня 2015 року заборгованість становить 14 039 грн. 02 коп., також слідчим не визначено періодичність сплати аліментів, що може свідчити про відсутність злісного ухилення від сплати аліментів.

Частиною 1 ст. 36 КПК України та ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої процесуальні повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто слідчий та прокурор під час досудового розслідування є самостійними щодо прийняття будь-яких процесуальних рішень у відповідності до вимог КПК України, зокрема постанови про закриття кримінального провадження. Разом з тим, начальник СВ Верхньодніпровського ВП, дійшовши до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 ознак злісної несплати аліментів, не навела відповідного обґрунтування, зокрема щодо відсутності доказів приховування ним доходів, зміни місця проживання чи роботи без повідомлення державного виконавця, не зазначено, що саме слугувало підставою для виникнення заборгованості по аліментам, наявність якої встановлено під час досудового розслідування, тощо.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, прийнята без з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30 березня 2017 року (ЄРДР № 0000359) задовольнити.

Скасувати постанову начальника СВ Верхньодніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 30 березня 2017 року (ЄРДР № 0000359).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1