Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9403/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.02.2017 року за підозрою колишнього голови Вищого господарського суду України ОСОБА_4 , його колишнього заступника ОСОБА_5 (нині суддя Вищого господарського суду України) та колишнього головного спеціаліста відділу (на правах канцелярії) управління документального забезпечення ВГСУ ОСОБА_6 у здійсненні втручання в діяльність судових органів та незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, а також за іншими фактами.

Зазначає, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваної особи, 13.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року було проведено обшук в ході проведення якого у приміщенні ПФ «Поляріс», засновником та фактичним керівником якої є ОСОБА_7 , з сейфів офісного приміщення ПФ «Поляріс», що розташоване в будівлі за адресою: м. Чернівці, вул. Ю. Гагаріна, буд. 14 було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 7020 доларів США, 40 ЄВРО та 17 150 гривень, походження яких не підтверджено бухгалтерською документацією ПФ «Поляріс» та ПФ «Поляріс Плюс».

Посилається на те, що підозрювана ОСОБА_6 являється донькою ОСОБА_7 та фактично рахується працівником ПФ «Поляріс Плюс», що підтверджується звітною документацією фірми, а тому у слідства виникли підстави вважати, що вказані кошти остання могла отримати внаслідок своєї протиправної діяльності та зберігати у сейфах, у приміщеннях фірми свого батька. у зв`язку з чим з метою повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказані грошові кошти.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить його задовольнити в повному обсязі.

З метою забезпечення арешту майна та недопущення розголошення матеріалів кримінального провадження і здійснюваних в його рамках слідчих дій, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення його власника, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так слідчим суддею встановлено, що провадженні слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 від 14.02.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 376-1 КК України стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень від 24.02.2015 року про те, що колишній Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_4 та колишній головний спеціаліст канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення ВГСУ ОСОБА_6 , здійснювали незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу господарських судів, з метою розподілу справ (заяв) на попередньо визначених ними суддів.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 376 КК України стала заява ОСОБА_8 від 19.10.2015 року про те, що колишній Голова Вищого господарського суду України ОСОБА_4 та колишній головний спеціаліст канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення ВГСУ ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, здійснювали втручання в діяльність суддів системи господарських судів України.

Як вбачається з наданих прокурором матеріалів якими він обґрунтовує доводи свого клопотання, 19.01.2017 року у вказаному вище кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, а 23.01.2017 року останню оголошено у розшук у зв`язку з тим, що її місце знаходження невідомо.

В подальшому, а саме 13.07.2017 року органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду від 03.07.2017 року було проведено обшук за адресою: м. Чернівці, вул. Ю. Гагаріна, буд. 14, в ході проведення якого у приміщенні ПФ «Поляріс», засновником та фактичним керівником якої є ОСОБА_7 , з сейфів було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 7020 доларів США, 40 ЄВРО та 17 150 гривень, походження яких не підтверджено бухгалтерською документацією ПФ «Поляріс» та ПФ «Поляріс Плюс».

Слідчим суддею встановлено, що вищезазначені вилучені грошові кошти не входять до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку від 03.07.2017 року, а тому останні виходячи з приписів частини 7 статі 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Так статі 167, 168 КПК України визначають, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством України з метою досягнення дієвості кримінального провадження передбачено заходи його забезпечення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади;

5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

За приписами статті 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначеної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований слідчим суддею виключно у випадку коли щодо майна, на яке просять накласти арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням же арешту майна є запобігання можливості його, зокрема зникнення або втрати.

Частина перша статті 173 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Також при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати ряд обставин, визначених ч. 2 ст. 173 КПК України.

Оцінивши в сукупності надані прокурором докази з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор звернувся із даним клопотанням у строк визначений ст. 171 КПК України (майно було вилучене 13.07.2017 року, а клопотання про його арешт подано 14.07.2017 року) і ним доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1 КК України, існують ризики передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме можливість зникнення або втрати майна та доведено те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме набуте кримінально протиправним шляхом, а тому воно підлягає арешту.

Слідчий суддя виходячи з усіх обставин справи приходить до висновку про розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, а також не вбачає будь-яких негативних наслідків арешту майна для учасників кримінального провадження або третіх осіб.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 100, 167, 168, 170-173, 175, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку 13.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти у сумі 7020 доларів США, 40 ЄВРО та 17 150 гривень.

Копію ухвали надіслати прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1