ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року, визнано винуватим та засуджено
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК України.
Вирішено питання розподілу процесуальних витрат та про долю речових доказів.

За обставин детально наведених у судовому рішенні, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 07 червня 2015 року близько 18:00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху, наблизившись до перехрестя вул. Моріса Тореза з вул. Полтавський Шлях у м. Дніпропетровська, порушивши вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.11 та 2.1 додатку №1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з мотоциклом «Kawasaki», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який в свою чергу також порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 були завдані тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеність винуватості, правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, та законність судових рішень у частині призначеного останньому покарання, посилається на формальність розгляду цього кримінального провадження судом апеляційної інстанції та невідповідність ухвали вимогам ст. 419 КПК України, у зв`язку з чим вважає, що були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та призначити новий розгляд цього кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, наявні копії судових рішень щодо ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що немає підстав для відкриття провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Так, із копій судових рішень убачається, що суд при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, керуючись вимогами ст. 94 КПК України, дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку доказам, наявним у провадженні, виходячи із засад їх допустимості, достатності, достовірності та належності.
При цьому, зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції видно, що твердження, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 щодо відсутності у його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з огляду на неналежність та недопустимість, на його думку, окремих доказів, наявних у провадженні, а також щодо неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, порушень вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового слідства, були перевірені та визнані безпідставними, а висновки апеляційного суду про голослівність цих доводів засудженого ОСОБА_5 належним чином обґрунтовані та детально викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Зокрема, в ухвалі зазначені обґрунтовані мотиви, на підставі яких суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , а обвинувального вироку щодо нього, з мотивів наведених у скарзі, - без зміни.

Інших доводів щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить.

З огляду на вищевикладене, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, наявних у суді касаційної інстанції копій судових рішень щодо ОСОБА_5 убачається, що підстави для її задоволення відсутні, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3