АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-1147/11Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/789/4/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Тернопільської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2016 р., якою заяву ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього увязнення повернуто останньому без розгляду,

ВСТАНОВИЛА:
До Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання в період з 18 листопада 2011 року по 10 листопада 2012 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Постановою того ж суду від 19 вересня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_6 повернуто без розгляду з тих підстав, що останній з даною заявою повинен звертатись у місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить задовольнити його заяву про зарахування строку попереднього увязнення у строк покарання, подану до Тернопільського міськрайонного суду.

Вказує, що після звільнення його умовно-достроково ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року, відбувати умовний термін його направили по місцю свого проживання, тобто в м. Тернопіль, де він і став на облік в міській КВІ, а тому із даною заявою звернувся саме в Тернопільській міськрайонний суд.

Заслухавши доповідача, міркування засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просить її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, оскільки вважає ухвалу суду обґрунтованою та законною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.п. 2 - 4 , 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), ч. 1 ст. 537 цього Кодексу; до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 Кримінального кодексу України), п.п. 11, 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України до суду, який ухвалив вирок, подається клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 ч. 1 ст. 537, ст. 538 цього Кодексу.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Положенням ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст.ст. 537, 539 КПК України, виходячи з положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», можна дійти до висновку, що застосування вказаного Закону здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року (вих. № 223 20/0/4 16) щодо застосування окремих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-УІІІ від 26 листопада 2015 року.

Таким чином, питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, з заявою про вирішення якого звернувся засуджений ОСОБА_6 , належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_6 , а також матеріалів справи останній на момент набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-УІІІ від 26 листопада 2015 року відбував покарання у виді умовно-дострокового звільнення за місцем свого проживання, тобто в м. Тернополі.

За таких обставин заяву засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно останнього Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" слід повернути до Тернопільського міськрайонного суду для розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2016 р., якою заяву ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього увязнення повернуто останньому без розгляду, скасувати.

Вважати заяву ОСОБА_6 такою, що підлягає розгляду в Тернопільському міськрайонному суді.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2