Справа № 148/2394/16-к
Провадження №1-кп/148/53/17
В И Р О К

Іменем України

25 липня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі колегії суддів, головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

законного представника обвинуваченого ОСОБА_13

представника служби у справах дітей ОСОБА_14

представника ювенальної превенції ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого 12.11.2012 Тульчинським р/с за ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 263 ч.1 КК України до 4 років п/в, умовно-достроково звільнений ухвалою Літинського р/с від 15.03.2016 строком на 1 рік 26 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 187 ч.3, 304 ч. 1 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , українця, гр. України, освіта неповна середня, учня Кришенецької допоміжної школи, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2016, близько 12:00 год., ОСОБА_11 , перебуваючи у с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області по вул. Жовтнева, діючи із злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення грошових коштів у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_3 , посягаючи на основні принципи суспільної моральності у сфері належного інтелектуального та морального виховання дітей, маючи умисел, спрямований на втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, усвідомлюючи неповнолітній вік свого знайомого - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суспільно небезпечний характер діяння і бажаючи настання наслідків, спрямованих на примушування ОСОБА_12 до вчинення злочинної дії, тим самим втягнув його у злочинну діяльність та вчинивши з ним в подальшому за попередньою змовою злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України - а саме напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, після чого з місця події зник.

Окрім того, 14.10.2016 близько 12.00 ОСОБА_11 заходячись у с. Суворовське. зустрівся зі своїм другом - неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_4 , після чого, останні під час спілкування, вступивши у злочинний зговір, вирішили здійснити пограбування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її чоловіка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_11 діючи спільно із ОСОБА_12 , прийшов на територію домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_3 . Зайшовши на територію домогосподарства, останні підійшли до вхідних дверей приміщення будинку, у якому на цей час знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу, через двері, які відчинила ОСОБА_8 , проник всередину кімнати, і повалив ОСОБА_8 на землю.

Тим часом в приміщення кімнати зайшов ОСОБА_12 , який схопив лежачу на підлозі ОСОБА_8 двома руками за шию та придушив, долаючи таким чином опір потерпілої, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, внаслідок чого згідно висновку судово- медичної експертизи № 148 від 18.10.2016 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден в області голови та обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , повалив останнього на землю і схопив ОСОБА_7 двома руками за шию та почав душити, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, внаслідок чого згідно висновку судово - медичного експерта № 149 від 18.10.2016 спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді садни в області шиї зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розгляд здоров`я, вимагаючи у ОСОБА_7 негайно віддати гроші. Потім ОСОБА_7 взяв у руки спортивні штани, у яких, зі слів останнього знаходились гроші. Побачивши в руках ОСОБА_7 штани, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , відкрито викрав спортивні штани, вартістю 100 грн., у кишені яких знаходились грошові кошти у сумі 2500 грн.

Заволодівши речами потерпілих, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишили приміщення кімнати будинку, спричинивши своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаному з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на загальну суму 2600 грн.

14.10.2016 близько 12:00 ОСОБА_12 , заходячись у с. Суворовське, зустрівся зі своїм другом - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , після чого, останні під час спілкування, вступивши у злочинний зговір, вирішили здійснити пограбування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її чоловіка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_12 діючи спільно із ОСОБА_11 , прийшов на територію домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_3 . Зайшовши на територію домогосподарства, останні підійшли до вхідних дверей приміщення будинку, у якому на цей час знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, через двері, які відчинила ОСОБА_8 , проник всередину кімнати. Після того, як ОСОБА_11 проник всередину кімнати будинку, і повалив на землю ОСОБА_8 , яка відчинила двері, в приміщення кімнати зайшов ОСОБА_12 , який схопив лежачу на підлозі ОСОБА_8 двома руками за шию та придушив, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, долаючи таким чином опір потерпілої, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 від 18.10.2016 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден в області голови та обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я

Після того, як ОСОБА_11 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , повалив останнього на землю і схопив ОСОБА_7 двома руками за шию та почав душити, застосовуючи таким чином насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, внаслідок чого згідно висновку судово-медичного експерта № 149 від 18.10.2016 спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді садни в області шиї зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розгляд здоров`я, і, вимагаючи у останнього негайно віддати гроші, відкрито викрав спортивні штани ОСОБА_7 , вартістю 100 грн., у кишені яких знаходились грошові кошти у сумі 2500 грн., ОСОБА_12 відпустив лежачу на землі ОСОБА_8 .

Заволодівши речами потерпілих, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишили приміщення кімнати будинку, спричинивши своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаному з проникненням у житло та насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на загальну суму 2600 грн.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинів передбачених ст. ст. 304 ч.1, 187 ч.3 КК України визнав частково і суду показав, що він проживає в с. Суворовське, Тульчинського району. Раніше він був засуджений, і в березні 2016 року його умовно-достроково звільнили. В цьому ж селі проживають його дід ОСОБА_7 і бабка ОСОБА_8 14.10.2016, вранці він пішов до своєї бабки ОСОБА_16 , для того, щоб позичити у неї гроші для власних потреб. Коли він прийшов, ОСОБА_17 знаходилась вдома разом з дідом ОСОБА_18 . Коли він попросив у ОСОБА_17 гроші, в якій сумі він не пам`ятає, то остання відмовила йому, сказавши, що в неї немає грошей, так як дідові необхідно робити операцію на очах, яка дорого коштує. Після цього, він вийшов з будинку і разом з ОСОБА_19 пішли до магазину, де купили пляшку пива і розпили її. Після чого вони пішли до родички ОСОБА_20 , де він вживав спиртне - горілку. Сп`янівши, в нього появилась ідея пограбувати будинок ОСОБА_17 , так як він вважав, що у неї та ОСОБА_21 є гроші, тому що вони постійно отримували пенсію. Приблизно о 11:45 год. 14.10.2016 в будинку ОСОБА_20 він запропонував ОСОБА_22 піти до його бабки ОСОБА_16 , щоб її пограбувати. Він сказав, що діда з бабою може не бути вдома, так як вони можуть піти в гості до родичів. ОСОБА_23 погодився, після чого вони пішли до житлового будинку ОСОБА_8 . Близько 12:00 год. він разом із ОСОБА_19 прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_16 . Коли вони підійшли до вхідних дверей будинку, то він постукав. До дверей підійшла ОСОБА_17 , яка запитала, хто там. Він їй назвався і ОСОБА_17 відчинила двері, після чого він зайшов всередину і відштовхнув ОСОБА_17 від себе, внаслідок чого вона впала, і зачинив за собою двері. Коли бабка впала на підлогу, лицем донизу, він схопив її за шию і придавив до підлоги, і в цей час гукнув, щоб зайшов ОСОБА_24 . В цей саме час бабка почала кричати, щоб не вбивали, і коли зайшов ОСОБА_23 , він сказав йому тримати бабку і закрити їй рота, щоб не кричала. Після чого ОСОБА_23 руками схопив за шию бабку та притис до підлоги, щоб остання не чинила опору і та перестала кричати. Тоді він пішов в кімнату до діда, який лежав на ліжку, в цей час дід схопив сокиру і замахнувся, але він скинув його на підлогу, і сказав, щоб дали гроші. При цьому він взяв діда за горло і придушив. Тоді дід схопив спортивні штани, але він зрозумівши, що там можуть бути гроші, вирвав їх із рук діда і вибіг з будинку, сказавши в коридорі, щоб ОСОБА_23 йшов за ним. Вийшовши з будинку, він відбіг на якусь відстань і подивився вміст кишень штанів, де виявив 2500 грн. та два паспорти баби і діда. Гроші вони забрали собі, а паспорти і спортивні штани викинули в ставок. Після цього, до ставу під`їхав автомобіль таксі, який він попередньо викликав, коли вони йшли грабувати діда з бабою. Сівши в таксі, вони поїхали в с. Тиманівка у місцеве кафе, де замовили горілку, коньяк, закуску. Посидівши, вони поїхали в смт. Вапнярку, де також посиділи в кафе. З ОСОБА_25 вони викликали автомобіль таксі, після чого близько 15:00 год. поїхали в с. Зарічне до місцевого кафе, де також замовили випивку та продукти харчування. У приміщенні кафе вони знаходились приблизно до 17:30 год., після чого поїхали в с. Суворовське, де на протязі декількох днів він переховувався від працівників поліції. Всі гроші у сумі 2500 грн. він разом із ОСОБА_19 витратив на продукти харчування, алкогольні напої та сигарети. Вину свою визнає частково в тому, що в нього не було умислу на розбійний напад, а він хотів лише викрасти гроші з будинку. А всі ці дії відбулись спонтанно. Разом з тим, він повністю визнає свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 304 ч.1 КК України, так як він знав, що ОСОБА_23 є неповнолітнім. У вчиненому кається, просить суд суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину передбаченого ст. 187 ч.3 КК України визнав частково і суду показав, що він проживає в с. Суворовське разом зі своєю матір`ю ОСОБА_26 та її чоловіком ОСОБА_27 , в якого є син ОСОБА_28 , і з яким він приятелює. Останній раніше був судимий. Сам він навчається в Крищенецькій допоміжній школі. 14.10.2016 він перебував з ОСОБА_27 в м. Тульчині, після чого приїхали в с. Суворовське, і ОСОБА_29 пішов до своєї бабки ОСОБА_16 , яка проживає неподалік, і яка є матір`ю його вітчима, для того, щоб позичити у неї гроші. Він тим часом пішов до своєї матері ОСОБА_30 , щоб віддати їй мобільний телефон, взятий у тимчасове користування. Через хвилин сорок він зустрівся з ОСОБА_27 і на таксі, якому приїхали з ОСОБА_31 , поїхали до магазина «СВ», розташованого коло ставу, що в с. Суворовське, де купили пляшку пива, яку розпили на двох. Розпивши пиво, ОСОБА_29 в рахунок оплати дав водієві таксі свій мобільний телефон марки «НОКІА». Після цього, він разом з ОСОБА_27 пішов до ОСОБА_20 , щоб віддати матері мобільний телефон. Перебуваючи в ОСОБА_20 , ОСОБА_29 випив горілки. Приблизно о 11:45 год. ОСОБА_29 покликав його в коридор будинку ОСОБА_20 , де запропонував піти до його бабки ОСОБА_16 , щоб викрасти гроші. Він сказав ОСОБА_32 , що за це їх будуть шукати працівники поліції, однак той запевнив, щоб він нікого не боявся і все буде добре. На його пропозицію він погодився і вони пішли до будинку ОСОБА_33 . По дорозі ОСОБА_29 викликав автомобіль таксі до ставу, що розташований в с. Суворовське. Близько 12:00 год. він разом із ОСОБА_27 прийшов до домогосподарства ОСОБА_33 . Коли вони підійшли до вхідних дверей будинку, ОСОБА_29 постукав. До дверей підійшла ОСОБА_17 , яка запитала, хто там, і ОСОБА_29 сказав, що це він. Потім ОСОБА_17 відчинила двері, після чого ОСОБА_28 зайшов всередину і зачинив за собою двері. Одразу з-за дверей він почув крики ОСОБА_17 та звук, що хтось впав, а також голосні чоловічі крики. Він зрозумів, то кричав ОСОБА_34 . Потім ОСОБА_28 відчинив двері і він побачив на підлозі ОСОБА_17 , яка лежала та голосно кричала, а на ліжку ОСОБА_35 , над яким стояв ОСОБА_28 . Він зайшов до будинку і ОСОБА_29 сказав йому, щоб він тримав ОСОБА_17 і закрив їй рота, щоб та не кричала. Тоді він підійшов до ОСОБА_17 , яка лежала на підлозі обличчям донизу, і взяв її за шию і притис до підлоги, щоб та не кричала та не бачила його. ОСОБА_17 просила не вбивати і сказала, що віддасть гроші. В цей час ОСОБА_29 перебував в кімнаті, де знаходився ОСОБА_36 , і він чув, як той говорив дідові, що якщо він віддасть гроші, то вони відпустять їх живими. ОСОБА_36 витягнув з під матрацу спортивні штани, і сказав, що в них гроші. Тоді ОСОБА_28 вихопив штани з рук і вибіг з будинку. Побачивши у ОСОБА_37 в руках штани, він відпустив ОСОБА_38 , яку ввесь цей час утримував, після чого побіг вслід за ОСОБА_39 . Вибігши з будинку, вони подивились кишені і знайшли там паспорти діда та баби, а також гроші в сумі 2500 грн., купюрами по 500 грн., які були загорнуті у прозорий целофановий пакет. Гроші ОСОБА_29 забрав собі, а паспорти він потім викинув у ставок. Близько о 12:15 год. до ставка, де він викинув паспорти, приїхав автомобіль таксі білого кольору. Сівши у таксі, вони поїхали у с. Тиманівку, де у місцевому кафе замовили горілку, коньяк, закуску. Посидівши, вони поїхали в смт. Вапнярку, де також посиділи в кафе. З ОСОБА_25 , викликали автомобіль таксі, після чого близько 15:00 год. поїхали в с. Зарічне до місцевого кафе, де також замовили випивку та продукти харчування. У приміщенні кафе знаходились приблизно до 17:30 год., після чого викликали з смт. Вапнярка автомобіль таксі, по приїзду якого поїхали в с. Суворовське. Всі гроші, викрадені з будинку ОСОБА_17 , вони разом з ОСОБА_27 витратили на власні потреби, а саме на продукти харчування, алкогольні напої та таксі. Вину визнає частково в тому, що в нього не було умислу на вчинення розбійного нападу, він йшов до будинку ОСОБА_40 , щоб викрасти гроші. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах визнали частково, їх вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами потерпілих, свідків, матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що вона проживає в с. Суворовське. Тульчинського району разом із чоловіком ОСОБА_7 . В цьому ж селі проживає їхній онук ОСОБА_11 , який раніше був судимий. Після звільнення ОСОБА_29 неодноразово приходив до них додому і просив гроші на різні потреби. Так, 14.10.2016, саме було свято «Покрова», ОСОБА_28 в черговий раз прийшов до них додому і просив дати йому гроші. Вона сказала, що грошей немає, так як кошти їм необхідно збирати на операцію дідові. Після цього він пішов. Близько полудня, вона почула, як постукали у вхідні двері, коли вона підійшла і запитала, хто там, то їй відповів її онук ОСОБА_41 , що це він. Тоді вона відчинила двері сказавши чоловікові, що прийшов онук, і коли ОСОБА_28 зайшов у веранду, зачинив за собою двері, зразу же кинув її на підлогу і почав душити за шию. Вона почала кричати і в цей же час почав кричати її чоловік, який знаходився в сусідній кімнаті. Тоді ОСОБА_29 перестав її душити, відчинив двері і сказав комусь зайти, а сам пішов в кімнату до діда. Коли зайшов інший, як потім вона здогадалась, що це був ОСОБА_23 , якого вона добре знає, так як її син проживає разом з матір`ю ОСОБА_42 , то ОСОБА_28 сказав йому щоб той закрив їй рота. Тоді ОСОБА_23 двома руками взяв її за шию і почав душити, прижавши до підлоги, та бив по голові ззаду. Вона продовжувала кричати і говорила, що віддасть гроші, тільки щоб не вбивали. В цей час вона чула, як кричав її чоловік, спочатку голосно, а потім голос його був такий, як нібито його також душили. Вона чула як чоловік говорив, що віддасть гроші. Потім вона почула, як ОСОБА_28 виходить з кімнати, сказав ОСОБА_22 покинути її і йти з ним. Тоді вона відчула, як її перестали душити і в будинку хлопнули двері. Вона піднялась, пішла до діда, переконалась в тому, що той живий, і пішла до свого сина, який проживає неподалік. Прийшовши вона сказала, що її побив онук ОСОБА_28 і забрав гроші. Син ОСОБА_43 побіг до батька додому, а його дружина ОСОБА_44 почала витирати їй кров з обличчя. Вона їй розповіла, що її побив онук ОСОБА_28 .

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що їхній онук ОСОБА_11 неодноразово приходив до них додому і просив дати йому гроші. Вони з дружиною часто надавали йому гроші. Так, 14.10.2016, на свято «Покрова», вранці, ОСОБА_28 знов прийшов до них додому просити гроші, але дружина сказала, що не дасть, так як в них немає грошей і вони потрібні на операцію. Тоді він пішов. Вдень, він почув як до будинку хтось постукав і дружина пішла відчиняти двері, і сказала, що знов прийшов онук ОСОБА_28 . Після цього він почув крики дружини і як вона впала на підлогу. Почала кричати, що віддасть гроші, тільки щоб не вбивали. Зрозумівши, що це їх онук ОСОБА_28 , він також почав кричати, щоб той не зачіпав дружину. Потім до будинку зайшов ще хтось, як потім він довідався, що це був ОСОБА_45 ОСОБА_28 сказав, йому, щоб він закрив дружині рота, щоб та не кричала, а сам ОСОБА_28 прийшов до нього в кімнату. Він в цей час зсунувся з ліжка, а ОСОБА_28 схопив його за шию і почав душити, сказавши, якщо віддадуть гроші, то залишить живими. Він тоді нащупав під матрацом свої спортивні штани, витягнув їх і сказав ОСОБА_28 , що там гроші. Дружина весь цей час не переставала кричати. ОСОБА_28 , побачивши штани, схопив їх і пішов з будинку. В коридорі він сказав ОСОБА_46 ,. щоб той йшов за ним. В штанах були гроші в сумі 2500 грн.. купюрами по 500 грн. та їхні з дружиною паспорта. Коли вони вийшли з будинку, до нього підійшла дружина і сказала, що вона йде до сина, щоб йому все розповісти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 суду показав, що він проживає в с. Суворовське, Тульчинського району разом з співмешканкою ОСОБА_47 . Неподалік проживають його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 14.10.2016 опівдні до нього прийшла мати ОСОБА_8 і він побачив, що на її обличчі кров, і вона була сильно стривожена. Вона сказала, що їх побив онук ОСОБА_11 і забрав гроші. Вона прийшла, щоб йому розповісти, а батько вдома і що з ним вона не знає. Тоді він пішов до будинку батьків, щоб з`ясувати, що з батьком, а мати залишилась в нього вдома. Прийшовши до будинку, він побачив батька в якого на обличчі та руках була кров. Витерши її, він допоміг батькові вийти на вулицю, а згодом повідомили в поліцію. Батьки сказали, що їх побили та забрали гроші ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні повністю підтвердила покази свідка ОСОБА_48 , надавши суду аналогічні за змістом пояснення.

Свідок ОСОБА_49 суду показала, що вона працює продавцем в магазині с. Зарічне, Тульчинського району. 14.10.2016 близько 15:00 до магазину під`їхав автомобіль, з якого вийшли три хлопці і сіли на вулиці в бесідці. Один з них підійшов до прилавку і просив продати алкоголь, однак вона йому не продала, так як на вигляд він був неповнолітнім. Тоді підійшов вже більш дорослий і замовив випивку та закуску, яку вона йому продала. Вони деякий час посиділи в бесідці і поїхали. Тим неповнолітнім є хлопець, який знаходиться в залі суду, вказавши на ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 суду показав, що він надає послуги таксі в м. Тульчині. 14.10.2016 до нього зателефонували на мобільний і замовили таксі до ставу в с. Суворовське. Приїхавши на місце, до нього в автомобіль сіли двоє хлопців, яких він завіз в с. Тиманівку до магазину, де останні вживали спиртне. Чекав він їх біля магазину на протязі майже півтора години. Після чого завіз їх в смт. Вапнярку. Розраховувався з ним старший на вигляд хлопець. Даного хлопця він впізнав в судовому засіданні, вказавши на ОСОБА_11 .

Також вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 та фототаблицею до нього (а.с. 163-166), під час якого в домогосподарстві в АДРЕСА_4 , де зареєстрований ОСОБА_12 , на горищі виявлено та вилучено спортивні штани, які належать ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 17.10.2016 та фототаблицею до нього (а.с. 167-169), під час якого в ставку с. Суворовське виявлено та вилучено паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 148 від 18.10.2016, відповідно до якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден в області голови та обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежена, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с. 171);

- висновком судово-медичної експертизи № 149 від 18.10.2016, відповідно до якого у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни в області шиї зліва. Дані тілесне ушкодження виникли від дії тупого предмета (предметів), що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежена, і по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с. 173);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2016 та відеозаписом до нього, проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_12 , відповідно до якого останній на місці розповідає та показує про обставини вчинення кримінального правопорушення за його участю та ОСОБА_11 (а.с. 202-204);

- висновком судово-психіатричного експерта № 181 від 22.05.2017, проведеної відносно неповнолітнього ОСОБА_12 , відповідно до висновків якої, в період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_12 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

В період вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_12 міг усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки.

В теперішній час ОСОБА_12 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Він є особою з акцентуацією рис характеру по демонстративно-нестійкому типу, що є варіантом психічної норми.

В теперішній час ОСОБА_12 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів щодо їх допустимості та достовірності.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфікуючою ознакою якого є розбій вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, доведена в судовому засіданні в повному обсязі, тому їх дії необхідно кваліфікувати за ст. 187 ч.3 КК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду України викладену в п. 9 Постанови № 10 Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до якої небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші
насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Разом з тим, вказана кваліфікація відповідає правовому висновку ВСУ викладеному в постанові від 14.11.2013 в справі за № 5-35 кс 13, який відповідно до ст. 458 КПК України є обов`язковим для всіх судів України.

Так, оцінюючи доводи обвинувачених про відсутність умислу спрямованого на розбійний напад з метою заволодіння коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що вони в повній мірі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 370 КПК України. Крім того, суд вважає, що умисел обвинувачених саме на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, випливає з обставин, які встановлені в судовому засіданні. Зокрема, в своїх показах обвинуваченні стверджують, що вони хотіли вчинити крадіжку, вважаючи, що в будинку не було потерпілих. Однак, виявивши, що вхідні двері їм відкрила потерпіла ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_11 не відмовся від вчинення злочину, а раптово повалив потерпілу на підлогу, здавивши руками її шию, тим сам застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Так само він вчинив і по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , здавивши за шию останнього, при цьому висловлюючи погрози. Обвинувачений ОСОБА_12 при тому, як увійшов в будинок, побачивши на підлозі потерпілу ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_11 , схопив двома руками за шию потерпілу, прижавши її до підлоги, з метою подолання опору, так само застосував насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Таким чином, аналіз характеру та послідовності дій обвинувачених, природа застосованого ними насильства у своїй сукупності свідчать, що вони, опинившись на місці події, знаючи про наявність у власників майна (грошових коштів), якими вони мали намір заволодіти, діяли агресивно і вдалися саме до застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я.

За вказаних обставин, суд вважає, що доводи обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, є одним із способів їх захисту для уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Разом з тим, суд виключає кваліфікуючу ознаку повторність, яка інкримінується органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_11 , так як диспозицією ч.2 ст. 187 КК України передбачена відповідальність за розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм. В представлених суду матеріалах відсутні докази про вчинення раніше обвинуваченим ОСОБА_11 даного кримінального правопорушення.

Також в судовому засіданні доведена вина обвинуваченого ОСОБА_11 і у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 304 ч.1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинувачених, суд вважає, є часткове визнання вини, а також вчинення злочину неповнолітнім ОСОБА_12 .

Обтяжуючими відповідальність обвинувачених обставинами є вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Враховуючи викладені у вироку обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який за місцем проживання характеризується позитивно, однак раніше судимий за вчинення корисливих, умисних злочинів, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, приймаючи до уваги тяжкість скоєних ним злочинів і наслідки, що настали, колегія суддів, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, призначити покарання в умовах ізоляції його від суспільства,у виді позбавлення волі, в межах санкцій визначених ст. ст. 187 ч.3, 304 ч.1 КК України, з конфіскацією в дохід держави усього належного обвинуваченому ОСОБА_11 на праві власності майна, яке останній повинен відбувати.

З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення передбаченні ст. ст. 187 ч.3, 304 ч.1 КК України, покарання останньому необхідно призначити на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, призначивши покарання за кожен злочин окремо, і остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Крім того, судом також враховано, що обвинувачений ОСОБА_11 вчинив інкриміновані йому злочини в період частково невідбутого покарання встановленого вироком Тульчинського районного суду від 12.11.2012, яким його засуджено на чотири роки шість місяць позбавлення волі та звільнено 15.03.2016 від відбування покарання умовно-достроково відповідно до ухвали Літинського районного суду з невідбутим строком 1 рік 26 днів, тому остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків, на підставі ст. ст. 71, 81 ч.4 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також, враховуючи всі встановленні в судовому засіданні обставини справи та особу обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_12 , який за місцем проживання характеризується позитивно, був втягнений у вчинення злочину повнолітньою особою, проживає разом з матір`ю, однак вчинив особливо тяжкий злочин, щодо особи похилого віку, приймаючи до уваги вимоги ст. ст. 50, 102 КК України, колегія суддів вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередження вчинення нових злочинів, призначити покарання в умовах ізоляції його від суспільства,у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ст. 187 ч.3 КК України, без конфіскації майна. Так, як відповідно до вимог ст. 98 ч.2 КК України даний вид додаткового покарання до неповнолітніх не застосовується.

Щодо запобіжних заходів, обраних відносно обвинуваченого ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, та особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає, що підстав для їх зміни немає.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 02.11.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України (в ред., яка діяла до 21.06.2017), ОСОБА_11 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 02.11.2016 по 21.06.2017, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно рахувати з часу приведення вироку до виконання та його затримання.
Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 71, 72, 81, 98, 102, 187, 304 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 187 ч.3, 304 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

- по ст. 187 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на вісім років із конфіскацією майна;

- по ст. 304 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_11 , за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі строком на вісім років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 81 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 12.11.2012, остаточне покарання ОСОБА_11 призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією майна.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 рахувати з моменту його затримання, тобто з 02.11.2016, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України (в ред. яка діяла до 21.06.2017), ОСОБА_11 зарахувати строк перебування під вартою з 02.11.2016 до 21.06.2017, в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з часу приведення вироку до виконання та його затримання.

Запобіжні заходи ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою та ОСОБА_12 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази спортивні штани, паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернути останнім.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3