Справа № 308/5384/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.07.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді старшого оперуповноваженого протидії наркозлочинності ГУНП в Закарпатській області, у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України
строком до 16 год. 20 хв. 22 серпня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 80 000 грн. та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він працюючи на посаді старшого оперуповноваженого протидії наркозлочиннності ГУНП в Закарпатській області за попередньою змовою з оперуповноваженим ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, прибувши з останнім до м. Чоп Ужгородського району на автомобілі марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , за відсутності законних підстав, протиправно, без дозволу власника ОСОБА_10 23.05.2017 близько 13 год. 00 хв. проникли до його помешкання через відчинені вхідні двері до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , у якому відкривали шафи, меблі та перекидали речі потерпілого, не пояснюючи, що саме вони шукають, чим фактично провели незаконний обшук житла особи.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за попередньою змовою, з метою незаконного вимагання грошових коштів почали залякувати ОСОБА_11 безпідставним притягненням його до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання та збут наркотичних засобів Для цього близько, 16 год. 00 хв. із застосуванням фізичного насильства незаконно, насильно помістили потерпілого у автомобіль марки «Шевроле Лачетті», номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_9 та продовжили психологічний тиск, створюючи реальну загрозу заподіяння фізичного насильства. В наступному ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_9 зателефонував з мобільного телефону потерпілого його родичці - ОСОБА_12 та вимагав протиправну вимогу у сумі 1000 доларів США, погрожуючи останній, що до ОСОБА_10 , який являється її племінником, буде застосовано фізичне насильство та притягнуто до кримінальної відповідальності, у зв`язку цим ОСОБА_12 побоюючись завданню будь-якою шкоди ОСОБА_10 , під психологічним примусом перерахувала на банківську картку, яка належить його матері ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 4000 грн., які потерпілий зняв у банківському терміналі по АДРЕСА_3 та передав ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_9 . В цей же день, близько 24 год. 00 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , не дочекавшись перерахування іншої суми коштів відпустили потерпілого ОСОБА_10 додому.
22.06.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався в своєму клопотанні слідчий, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід, окрім виняткового не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного .
Разом з цим, слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначив йому заставу у порядку п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі , який на його думку, зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді як таку, що є незаконною в частині визначення застави, просить постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Прокурор вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якої суд вправі не визначати заставу у кримінальному провадженні щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів з яких один насильницький, за які йому загрожує покарання від 3до 8 років позбавлення волі, при цьому під час досудового розслідування достовірно встановлено та доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім виняткового є неможливим, і наразі потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного ОСОБА_7 . Прокурор акцентує увагу, що ОСОБА_7 вчинив насильницький злочин спільно зі своїм співробітником ОСОБА_9 використовуючи своє службове становище, працюючи на посаді працівника правоохоронного органу, органу досудового розслідування, що не виключає можливості, що з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим, може чинити тиск на свідків та залучати до здійснення такого працівників правоохоронних органів. На думку прокурора, сукупність перерахованих обставин, а також певні обставини злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 , за якими він залякував та погрожував свідкам та потерпілим у кримінальному провадженні з метою спонукання їх дати неправдиві покази з метою створення штучного «алібі» та уникнення кримінальної відповідальності, дають обґрунтовані підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави з метою безперешкодного проведення досудового розслідування та уникненню ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Просить врахувати, що наразі підозрюваний не співпрацює зі слідством, відмовляється давати будь-які покази по суті пред`явленої підозри.
Заслухавши доповідь судді апеляційного, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та надані слідчим матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав .
Обгрунтованість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторонами кримінального провадження не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст. 183 КПК України, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 вчиняли незаконні насильницькі дії відносно потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Хоча не визначення застави є правом, а не обов`язком слідчого судді ( суду), попри це апеляційний суд вважає висновок слідчого судді про визначення ОСОБА_7 застави необгрунтованим і таким, що не забезпечить мети застосування запобіжного заходу задля забезпечення кримінального провадження.
Наведені в апеляційному суді обставини щодо висунутої ОСОБА_7 підозри за ч.2 ст. 189 та ч.2 ст. 365 КК України, приводять до переконання, що визначення застави судом першої інстанції було безпідставним, оскільки сукупність відомостей про подію кримінального правопорушення свідчать про застосування та погрозу у застосуванні фізичного насильства до потерпілого та свідків.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що слідчий суддя приймаючи рішення та належним чином оцінивши наявність ризиків, які визнав доведеними, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , характер злочинів, ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, суспільну значимість протиправних дій, наявність відомомстей про вчинення насильницьких дій, дійшов помилкового висновку про необхідність застосування застави, внесення якої дає можливість перебувати підозрюваному на волі, що не сприятиме кримінальному провадженню, оскільки в таких умовах наявні надто великі ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, можливість впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання досудовому розслідуванню.
Наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивні дані про особу, з урахуванням тяжкості вчиненого та суспільного інтересу до цього, апеляційний суд не може взяти до уваги. При цьому, у матеріалах кримінального провадження наявні докази того, що на свідків злочину та потерпілого чиниться тиск, а тому до них застосовано заходи забезпечення безпеки, що дає підстави вважати, що Бітлян, перебуваючи на волі, перешкоджає кримінальному провадженню.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в межах 2-х місячного строку досудового розслідування, тобто до 22.08.2017.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави підозрюваному за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України ОСОБА_7 скасувати, винести нову ухвалу.
Підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строком до 22 серпня 2017 року.
Внесену заставу у розмірі 80 000 гривень повернути заставодавцю.
Виконання ухвали доручити слідчому ОСОБА_6 та процесуальному прокурору.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: