Справа № 359/4546/17-к
Справа № 1-в/359/206/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

матері засудженого ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

встановив:
07.06.2017р. ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , як його мати, звернулась до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що вироком Деснянського районного суду м.Києва від 02.06.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ст.146 ч.2, п.п.3,12 ч.2 ст. 115, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 07.08.2014 року вирок І-ї інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2015р. вищевказані вирок І-ї інстанції та ухвалу апеляційної інстанції залишено без змін. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомир від 16.02.2016р. засудженому ОСОБА_5 зараховано час попереднього ув`язнення з 16.12.2009р. по 07.08.2014 року у відповідності до ст.72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Разом з тим, заявник просить зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, в межах якого до засудженого було застосовано попереднє ув`язнення під час касаційного провадження з 15.02.2015р. по 04.04.2015р. у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України.

В судовому засіданні заявник підтримала подане клопотання та просила його задовольнити. Пояснила, що з аналогічним клопотанням зверталася до Богунського районного суду м. Житомира, та ухвалою цього суду від 16.02.2016 року в частині застосування строку попереднього ув`язнення під час розгляду касаційної скарги фактично відмовлено.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, оскільки засудженому ОСОБА_5 вже зараховано час попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання по набрання вироком законної сили, а його перебування в умовах СІЗО під час касаційного розгляду справи не є часом попереднього ув`язання в розумінні ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення».

Також просити взяти до уваги, що з аналогічних підстав заявниці Богунським райсудом м. Житомира вже було відмовлено в частині застосування строку попереднього ув`язнення під час розгляду касаційної скарги. Тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При цьому, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 р. про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 р. № 838-V1I1 "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 ЗУ "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, вироком Деснянського районного суду м.Києва від 02.06.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ст.146 ч.2, п.п.3,12 ч.2 ст. 115, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі ( Т.1 а.с.36-43 матеріалів особової справи засудженого).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 07.08.2014 року вирок І-ї інстанції залишено без змін (Т.1 а.с.44-49 матеріалів особової справи засудженого).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2015р. вищевказаний вирок І-ї інстанції та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 07.08.2014р. залишено без змін. (а.с.31-37).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомир від 16.02.2016р. засудженому ОСОБА_5 зараховано час попереднього ув`язнення з 16.12.2009р.(з дня його фактичного затримання) по 07.08.2014 року(по день набуття вироком законної сили) у відповідності до ст.72 КК України з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. (Т.1 а.с.55).

07.08.2014р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Деснянського районного суду м.Києва від 02.06.2014р залишено без змін.

02.04.2015р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2014р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.08.2014р. щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Таким чином, загальний строк призначеного ОСОБА_5 покарання становить 14 років позбавлення волі з 16.12.2009р.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислюється з моменту затримання -16.12.2009р.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 16.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.12.2009 по 07.08.2014 року у відповідності до ст. 72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дана ухвала засудженим не оскаржувалась , і набрала законної сили.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ч.5ст.72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення з з 15.02.2015 року по 04.04.2015 року , тому що період розгляду кримінального провадження в касаційному порядку не відноситься до терміну попереднього ув;язнення, а отже не підлягає перерахунку відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Судом також досліджено копію клопотання заявника до Богунського райсуду м. Житомира , яка вказує , що заявником вже ставилося аналогічне питання в частині застосування строку попереднього ув`язнення під час розгляду касаційної скарги , проте в цій частині клопотання судом не задоволено.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.72 ч.5 КК України, ст. 1 ЗУ "Про попереднє ув`язнення", суд -

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, під час розгляду касаційної скарги з 15.02.2015 року по 04.04.2015 року, у строк покарання..

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1