Справа № 308/4813/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи на меті здійснення торгівлі людьми та незаконної угоди щодо передачі людини, в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, на протязі з березня 2017 року підшуковував та вербував молодих дівчат громадянок України, як за допомогою ресурсів всесвітньої пошукової системи загального доступу Internet, так і серед своїх знайомих.

Так, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , познайомившись у березні 2017 року з громадянками України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , впевнившись у тому, що останні внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувають в уразливому стані, використовуючи це у своїх незаконних цілях, на початку запросив їх на роботу покоївками в нічному клубі Словацької Республіки, а в подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , вербував ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виїхати на роботу в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, для надання сексуальних послуг за гроші, маючи на меті їх подальшу сексуальну експлуатацію в борделях м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, тобто продати останніх замовнику дівчат та власнику нічного клубу ОСОБА_13 , для використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Після отримання згоди ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на виїзд за кордон, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 виготовили їм за свої власні кошти документи для виїзду за кордон, а саме закордонні паспорти та візи, які дівчата, в подальшому, мали відпрацювати в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, і таким чином втягнули їх в боргову кабалу.

Після виготовлення всіх необхідних документів, 22 травня 2017 року ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , організували виїзд ОСОБА_14 та ОСОБА_12 в Словаччину, для подальшої сексуальної експлуатації, а саме ОСОБА_4 намагався переправити останніх в Словацьку Республіку, через пункт пропуску «Малі Селминці» ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою перетину державного кордону України, де того ж дня о 12 год. 10 хв. їх затримано на зоні митного контролю під час проходження митного огляду.

22.05.2017, в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено: Паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1 від 20.07.2012, виданий на ОСОБА_4 ; Посвідчення водія Словацької Республіки № НОМЕР_2 , видане на ОСОБА_16 , від 21.05.2012; Посвідка словака, який живе за кордоном, № НОМЕР_3 , видана на ОСОБА_16 ; Візитна картка «ТатраБанк», на ім`я ОСОБА_17 ; Два заламіновані документи Угорської Республіки, № НОМЕР_4 , виданий на ОСОБА_18 , та № НОМЕР_5 , виданий на ОСОБА_19 ; Мобільний телефон марки Nomi IP-68, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , із сімкартками абонентів: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 ; Мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , із сімкарткою абонента: НОМЕР_12 ; Дві пластикові банківські картки «Visa»: ПАТ «ІдеаБанк» № НОМЕР_13 ; АТ «РайфайзенБанкАваль» № НОМЕР_14 .

22.05.2017 вилучені в ході проведення вказаного обшуку речі та предмети, у відповідності до ст.ст. 98 100 КПК України, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку речі та предмети визнані речовими доказами, можуть бути предметами, знаряддями чи/та засобами вчинення кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється досудове розслідування та матимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий просить задовольнити подане клопотання та накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 22.05.2017 року у гр. ОСОБА_4 в ході проведення особистого обшуку.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Власник майна та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у такому.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на майно, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вказане майно є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчим не в повній мірі обґрунтовано вилучення окремих речей і документів.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 22.05.2017 року у гр. ОСОБА_4 в ході проведення особистого обшуку, а саме на:

- Візитна картка «ТатраБанк», на ім`я ОСОБА_17 ;

- Два заламіновані документи Угорської Республіки, № 315384LC, виданий на ОСОБА_18 , та № НОМЕР_5 , виданий на ОСОБА_19 ;

- Мобільний телефон марки Nomi IP-68, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 , із сімкартками абонентів: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 ;

- Мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , із сімкарткою абонента: НОМЕР_12 ;

- Дві пластикові банківські картки «Visa»: ПАТ «ІдеаБанк» № НОМЕР_13 ; АТ «РайфайзенБанкАваль» № НОМЕР_14 .

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26 травня 2017 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1