Справа № 640/2193/17
н/п 1-кс/640/1116/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
встановив:
13.02.2017 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання ОСОБА_5 , в якому заявник просить скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2016 року на майно, яке вилучене 01.06.2016 р. під час обшуку на Фермерському господарстві «Юпітер» за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Хотімля, вул. Леніна, 39-А, яке належить ОСОБА_5 , а саме на: зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 47-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 37-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 44-х арк.; НТМД марки «Seagate» S/N 3ND1Q6V4; ноутбук марки «Asus» моделі «А53S», s/n B4N0AS39124154, чорного кольору.
Представник заявника в судовому засіданні подане клопотання підтримала повністю.
Слідчий при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 23.12.2016 р., кримінальне провадження стосовно підозрюваного ОСОБА_7 за фактом скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14, ст. 113 КК України, закрито, на підставі п.2 ч.1,4 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в його діянні складу вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до пункту першого ч.6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Таким чином, враховуючи факт закриття провадження стосовно ОСОБА_7 , наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, розумні строки, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт на майно, яке вилучене 01.06.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 47-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 48-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 37-ми арк.; зошит із записами, виконаними рукописним текстом на 44-х арк.; НТМД марки «Seagate» S/N 3ND1Q6V4; ноутбук марки «Asus» моделі «А53S», s/n B4N0AS39124154, чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 р. по справі № 640/9318/16-к н/п 1-кс/640/5314/16.
Зобов`язати слідчого відділу УСБУ в Харківській області повернути вказане майно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя - ОСОБА_1