Справа № 125/220/17
Провадження №11-кп/772/829/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула 06 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000098 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2017 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудове Якимівського району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком, протягом якого зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , раніше судимого: 23.04.2010 року вироком Барського районного суду за ч.1 ст.119 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком; 20.11.2015 року вироком Барського районного суду за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, зараховано покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 20.11.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання ОСОБА_7 визначено у виді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком, протягом якого зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 384,00 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта за проведення експертизи, проведеної експертами Вінницького НДЕКЦ.

Вирішено питання із речовими доказами.

За участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про зміну вироку Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2017 року через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону, вказавши у резолютивній частині вироку суду при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України до вказаного покарання та відшкодування судових витрат в рівних долях.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.
Згідно вироку суду обвинувачені були засуджені за те, що 04.03.2015 року близько 21.00 години у домоволодінні АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 з корисливих мотивів, маючи умисел на викрадення чужого майна та збагачення за рахунок чужої власності шляхом обернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, ігноруючи цю обставину, запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку зварювального апарату з підсобного приміщення, що знаходиться у с. Чемериське Барського району і належить ОСОБА_9 . З вищевказаною пропозицією ОСОБА_7 погодився.
З метою реалізації злочинного плану, 04.03.2015 року о 22.00год ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, умисно, за попередньою змовою в групі осіб, прийшли до домоволодіння ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 показав вхідні двері приміщення, ОСОБА_7 за допомогою знайденої біля дверей металевої труби зірвав скобу навісного замка, таким чином відчинив двері та проник всередину підсобного приміщення, а ОСОБА_6 залишився біля воріт, забезпечував таємне проникнення до підсобного приміщення та очікував ОСОБА_7 , який після проникнення до підсобного приміщення виніс зварювальний апарат на подвір`я, а далі разом з ОСОБА_6 на вулицю та в подальшому з викраденим з місця злочину зникли.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №27/3598 від 11.03.2015 року залишкова вартість з урахуванням зносу зварювального апарату марки «VITA AC Welder BX1-300C», станом на момент проведення експертизи могла становити 1 260,00 гривень. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 1 260 гривень.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який просив задовільнити його апеляційну скаргу; обвинувачених, які не заперечували проти її задоволення та просили залишити їх на волі; дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про зміну вироку суду в частині призначеного покарання, із задоволенням апеляційної скарги прокурора.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, за яким їм призначено покарання, при обставинах викладених у вироку, правильні і ґрунтуються на безпосередньо у суді досліджених доказах і ніким не оскаржуються.
Доводи апеляційної скарги прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2017 року вірні та підлягають до задоволення оскільки, місцевим судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Барського районного суду від 20.11.2015 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки.
Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено вироком Барського районного суду від 24.03.2017 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, яке належить відбувати реально, вчинено ним 04.03.2015 року, тобто до ухвалення попереднього вироку.
Проте, суд при призначенні остаточного покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки поглинув умовне покарання за попереднім вироком покаранням за новим вироком у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.
За таких умов судом не враховано роз`яснення п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
У той же час, суд у мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_7 правильно дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, оскільки він розкаявся у вчиненому та відшкодував завдану шкоду потерпілому. Проте, у резолютивній частині вироку суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі без застосування ст.75 КК України до вказаного покарання.
Крім цього, відповідно до вимог ст.124 КПК України та роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування, з метою встановлення вартості викраденого, призначалась та проводилась судово-товарознавча експертиза, вартість якої становить 384 гривень.
Крім того, при ухваленні вироку судом не дотримано вимог ч.2 ст.124 КПК України та не враховано роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №11 і ухвалено рішення про стягнення солідарно, а не в рівних частинах, із обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави 384 грн. судових витрат, а тому і в цій частині вирок підлягає зміні.
Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_7 остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів з урахуванням покарання, призначеного вироком Барського районного суду від 20.11.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути в рівних долях з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави 384,00 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта за проведення експертизи, проведеної експертами Вінницького НДЕКЦ.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: