Справа №705/5371/13-к
1-в/705/230/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в місті Умані подання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» МЮУ (далі СВК № 92) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до арешту: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, за даною справою засудженого вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2014 року за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 263 ч. 1, 309 ч.2, 304 ч. 1, 315 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області засуджений 18.04.2014 року за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1, 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання визначено остаточну міру покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.01.2014 року по 17.04.2014 року (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення 2 місяці 21 день за 2 дні позбавлення волі, що становить 5 місяців 11 днів,

В С Т А Н О В И В:

Начальник СВК № 92 направив до суду подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , у якому зазначив про те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2014 року за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 263 ч. 1, 309 ч.2, 304 ч. 1, 315 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області засуджений 18.04.2014 року за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1, 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання визначено остаточну міру покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.01.2014 року по 17.04.2014 року (день набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення 2 місяці 21 день за 2 дні позбавлення волі, що становить 5 місяців 11 днів.

Початок строку відбування покарання: 27.01.2014 року, кінець строку: 06.05.2018 року.

Станом на 23.03.2017 року відбув 2/3 строку покарання, а саме 3 роки 4 місяці 17 днів, не відбута частина покарання становить 1 рік 1 місяць 13 днів.

Під час перебування в СІЗО м. Черкаси характеризувався посередньо. До праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. З 18.07.2014 року відбуває покарання в Старобабанівській ВК №92 Черкаської області. За період відбування покарання характеризується посередньо, допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що має стягнення, яке погашене. Завжди дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований днювальним відділення. До своїх обов`язків ставиться сумлінно, за що заохочувався 2 рази правами начальника колонії. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Утримує спальне місце та при ліжкову тумбочку у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Відповідно до ст. 127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, за напрямком «Освіта». На профілактичному обліку в установі не перебуває. За характером скритний, не завжди врівноважений, в середовищі засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими переважно позитивної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється.

Представник СВК № 92 в судовому засіданні клопотання адміністрації колонії підтримав та просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе з посередньої сторони, протягом трьохрічного строку відбування покарання заохочувався лише двічі та мав одне стягнення, жодних заходів щодо відшкодування двох цивільних позовів, задоволених вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2014 року не вжив.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення та задоволити клопотання.

Вислухавши пояснення представника колонії, який підтримав подання, пояснення засудженого, який повідомив суд, що заходів по відшкодуванню позовів не вживав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення подання, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ППВС України від 26.04.2002 року за №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

У відповідності з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року).

Крім того, згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2014 року ОСОБА_4 зобов`язано відшкодувати цивільні позови НДП «Софіївка» на суму 2478 грн. 30 коп., ОСОБА_5 на суму 97 грн. 50 коп., однак він заходів не вживав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , протягом 3-х річного терміну відбування покарання характеризується посередньо, мав одне стягнення, заохочувався лише два рази, тобто лише один раз на півтора року, такий рідкий прояв старанності, зокрема отримання двох заохочень більше року тому, суд оцінює, як поведінку, що не є такою, яка має слугувати прикладом для інших засуджених та пов`язана з метою умовно-дострокового звільнення. Значний період часу засуджений характеризувався посередньо, крім того засуджений знаючи про значну суму позовів не вчинив жодних дій на відшкодування даних позовів, тому він не довів суду, що став на шлях виправлення. Все це свідчить не про його виправлення, а про пристосування до вимог адміністрації з метою застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України 2001 року, ст. ст. 537 539 КПК України (2012 року), суд, УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» МЮУ про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1