Справа № 396/854/17
Провадження № 1-кп/396/144/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта базова загальна середня, не працючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , не одруженого, освіта неповна загальна середня, не працючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 03.10.2011 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 10.07.2014 року звільнений з Черкаської ВК-62, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.07.2014 року, згідно ст. 7 ЗУ "Про амністію" від 08.04.2014 року, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 , -
01 червня 2017 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт та угода про примирення, укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 .
Згідно обвинувального акту, 27 березня 2017 року, близько 23 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли з метою викрадення майна до Новоукраїнської ЗШ I-III ступенів № 6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, розташованій за адресою: вул. Соборна, 75/3, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, яка відповідно до рішення Новоукраїнської районної ради від 10 серпня 2016 року № 104, передана у комунальну власність Новоукраїнської міської ради.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, переконавшись, шо їх злочинні дії ніким не помічені, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 підійшли до металевої огорожі, якою огороджена територія Новоукраїнської ЗШ І-ІІІ ступенів № 6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, та за допомогою фізичної сили рук виламали дві секції металевої огорожі розміром 1,92x1,02м., виготовленої з двох горизонтальних металевих кутиків розмірами 25x25x3,0мм, заповнення секції з круга діаметром 10 мм та верхнього оздоблення секції з круга діаметром 6,5 мм., які взяли з собою та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 223 від 15.04.2017 року, ринкова вартість однієї секції металевої огорожі розміром 1,92х1,02м., виготовленої з двох горизонтальних металевих кутиків розмірами 25x25x3,0 мм., заповнення секції з круга діаметром 10 мм. та верхнього оздоблення секції з круга діаметром 6,5 мм., складає 966,54 грн. станом на момент вчинення кримінального правопорушення.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , спричинили Новоукраїнській міській раді майнову шкоду на загальну суму 1933,08 грн.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чожого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, а також те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чожого майна (крадіжку), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
31.05.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачені повністю визнали свою винуватість. У зв`язку з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди потерпілому, останній, відмовляється заявляти цивільний позов. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинні понести ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: ОСОБА_3 у виді обмеження волі строком на три роки, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного терміну покарання та встановити іспитовий строк, а також ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного терміну покарання та встановити іспитовий строк.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнали, вказали, що вчинили злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просили суд затвердити угоду про примирення, на укладення якої вони добровільно погодились і їм зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.
Представник потерпілого ОСОБА_6 просила затвердити досягнуту між нею та обвинуваченими угоду про примирення.
Прокурор під час підготовчого судового засідання вважав за необхідне затвердити угоду про примирення між представником потерпілого та обвинуваченими.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши угоду про примирення від 31.05.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 , встановив.
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 від 31 травня 2017 року, - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу - дві секції металевої огорожі розміром 1,92х1,02м., які знаходяться в камері зберігання Новоукраїнського ВП ГУНП повернути потерпілому - повернути потерпілому Новоукраїнській міській раді.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту проголошення, обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами пятою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором - виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Головуючий: ОСОБА_1