Справа № 362/2320/17
Провадження № 1-кп/362/232/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 119 КК України, -
13.03.2017 р. у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , прийшов до свого наглядно знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_2 .
В той час у домоволодінні ОСОБА_7 за вищевказаною адресою перебували його знайомі, де всі разом вживали алкогольні напої.
Того ж дня, у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, в ході розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, в ході якої останній став ображати ОСОБА_5 нецензурними словами.
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла суперечка, яка відразу переросла у бійку, і під час цієї бійки ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю шляхом нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, наніс останньому декілька ударів кулаками рук в передню поверхню грудної клітини.
Згідно висновку судово-медичного експерта №044 від 24.04.2017 р., при експертизі ОСОБА_7 було виявлено неповні згинальні переломи 3-7-го ребер ліворуч та 3-7-го ребер праворуч по середньо-ключичних лініях відносно до живих осіб кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, виникле незадовго до настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок дій в передню поверхню грудної клітини потерпілого тупого предмету, відношення до безпосередньої причини смерті ОСОБА_7 не маючі.
13.03.2017 р. у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , прийшов до свого наглядно знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_2 .
В той час у домоволодінні ОСОБА_7 за вищевказаною адресою перебували його знайомі, де всі разом вживали алкогольні напої.
Того ж дня, у вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, в ході розпиття спиртних напоїв, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, в ході якої останній став ображати ОСОБА_5 нецензурними словами.
На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла суперечка, яка відразу переросла у бійку, і під час цієї бійки ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та не передбачаючи можливості настання негативних наслідків своїх дій у виді смерті останнього, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_7 декілька ударів долонями рук в область обличчя, внаслідок чого останній впав на плоску тверду поверхню (підлогу).
Після цього ОСОБА_5 , побачивши що ОСОБА_7 не подає ознак життя, почав надавати останньому невідкладну допомогу, а саме - робити непрямий масаж серця, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав розгинальний перелом грудини і прилеглих третіх ребер в місцях їх прикріплення до грудини, без ознак прижиттєвого їх утворення.
Проте, в результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно висновку судово-медичного експерта №044 від 24.04.2017 р., причиною смерті ОСОБА_7 стала закрита внутрішньочерепна травма з забійною раною в правій тім`яній ділянці голови, яка виникла внаслідок не менш як двох дій в ділянку бокової поверхні голови потерпілого тупого предмету, крововилив лівої вушної раковини, обширні крововиливи в м`які тканини голови в правій лобно-тім`яній ділянці і лівій скронево-тім`яній ділянці, крововиливи під тверді та м`які оболонки головного мозку, ускладнившись розвитком набряку набуханням головного мозку.
Вказана внутрішньочерепна травма з вищезазначеними ушкодженнями кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, та є безпосередньою причиною смерті.
Можливість отримання даних тілесних ушкоджень, внаслідок дії тупих предметів, до яких можливо віднести і кисті рук людини, не виключається.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю та показав, що на початку весни 2017 р., після обіду, у вечірній час близько 5-6 год. вечора, він прийшов до потерпілого з метою дочекатися знайомого ОСОБА_8 , його ( ОСОБА_9 ) не було, був потерпілий ОСОБА_10 та дядя ОСОБА_11 і стали чекати. Потерпілий запропонував вжити спиртні напої. Вони випили, далі потерпілий вийшов з будинку, а вони залишились з дядею ОСОБА_12 в будинку. Потім він почув, що на вулиці чути було голосне скавчання собаки, він вийшов подивитись і побачив, як потерпілий бив собаку руками і ногами. Він, ОСОБА_5 , зробив потерпілому зауваження, на що він припинив бити собаку і сказав, що це процес виховання. Далі вони повернулись з ним у будинок, допили спиртні напої, потім в ході бесіди, потерпілий почав ображати його, ОСОБА_5 , і випихував його з будинку, висловлюючись нецензурними словами. Коли потерпілий почав висловлюватися в його бік нецензурною лайкою, він, ОСОБА_5 , розвернувся і вдарив його по обличчю, це було на кухні. Між ними виникла бійка та вони перемістились через прохідну кімнату в зал. В залі він вдарив потерпілого по ребрах, де останній спіткнувся і впав. Він розвернувся і почав йти та гримнув дверима кімнати залу. Коли він дійшов до кухні, то почув, що двері залу відчиняються, розвернувшись, побачив, що до нього біжить ОСОБА_10 і бійка між ними продовжилась. Він знову вдарив його по обличчю в кімнаті залу. В залі спав в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_13 . Через 10-15 хвилин йому, ОСОБА_5 , захотілося палити, він зайшов в зал і попросив у ОСОБА_14 цигарки та побачив, що ОСОБА_10 лежить на підлозі і біля нього була велика пляма крові. Зрозумівши, що так не повинно бути, він почав викликати швидку допомогу і робив йому масаж серця та штучне дихання. Зі швидкої допомоги сказали очікувати і приїхали працівники поліції. Він декілька разів дзвонив до швидкої допомоги та робив ОСОБА_10 масаж серця. Він не хотів, щоб так сталося, щиро кається в скоєному. Він випив два рази самогону і вино. Розпивали спиртні напої він, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і дядя ОСОБА_11 . З ОСОБА_9 він зранку вживав спиртні напої. Він бив ОСОБА_10 в район ребер і голови. Перший раз при початку бійки у ОСОБА_10 була розбита губа. Він, ОСОБА_5 , підбіг до ОСОБА_10 , який лежав полубоком, перевернув його, чув, що він хрипів, схрестив йому руки і робив масаж серця. Швидка допомога не приїхала відразу, а аж потім. На похорони ОСОБА_10 його мати віднесла гроші. Він був під вартою в СІЗО, коли його випустили, то він дзвонив і просив пробачення у потерпілої. Мати дала на поховання ОСОБА_10 7 (сім) тисяч гривень. Удари він завдавав долонями по обличчю ОСОБА_10 , можливо рукою, зібраною в кулак в груди. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_15 подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати дане кримінальне провадження за її відсутністю, з приводу покарання поклалася на розсуд суду, цивільний позов не заявляла.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні та у вбивстві, вчиненому через необережність, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 119 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання Данилівською сільською радою характеризується посередньо, за місцем проживання сусідами та за місцем роботи характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 : щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику Данилівської сільської ради за місцем проживання, позитивну характеристику сусідів за місцем проживання та за місцем роботи на ОСОБА_5 , те, що він раніше не судимий, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.
Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1