Справа № 357/6115/15-к
У Х В А Л А
06 травня 2015 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.03.2015 року по кримінальному провадженні № 0000053 від 13.02.2013 року, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
29.04.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.03.2015 року. Скаржник у своїй скарзі вказував, що 28.03.2015 року слідчим ОСОБА_6 було вшосте винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0000053 від 13.02.2013 року. 07.09.2011 року його було засуджено Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України до шести років позбавлення волі. В основу вироку лягли покази свідка ОСОБА_7 , який дав пояснення, що він ( ОСОБА_8 ) 22.08.2003 року біля 20.00 годин, будучи оперативним черговим в кімнаті для затримання гумовим кийком наніс один удар в обличчя потерпілому ОСОБА_9 . Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07.12.2011 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого суду вирок залишено в силі. Практично відбувши покарання він ( ОСОБА_8 ) 02.11.2012 року був звільнений з Домницького виправного центру Чернігівської області умовно-достроково. З невстановлених причин основний свідок ОСОБА_7 змінив покази відносно мене та потерпілого ОСОБА_9 , збільшивши кількість ударів ОСОБА_8 , тобто добавив, що бив потерпілого ногами по голові. Тому скаржник просив суд скасувати постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.03.2015 року по кримінальному провадженні № 0000053 від 13.02.2013 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки слідчим не було викликано та допитано свідка ОСОБА_7 , не встановлено його місце перебування. Просив скаргу задовольнити.

Ст. слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та прокурор прокуратури м. Біла Церква до суду не з`явилися. Про день та час розгляду справи в суді були належним чином повідомлені. Причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження від 13.02.2013 року по кримінальному провадженні № 0000053, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. Вкотре слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження, не з`ясувавши всі обставини, при яких ОСОБА_7 дав покази в якості свідка по кримінальній справ № 47-1382 по обвинуваченню ОСОБА_3 . З`ясування вказаних обставин може суттєво вплинути на прийняття рішення. Після винесення постанови про відновлення досудового розслідування від 10.03.2015 року слідчим лише було долучено до справи копії протоколів допитів свідка ОСОБА_7 , належним чином не завірені.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28.03.2015 року по кримінальному провадженні № 0000053 за ст. 384 ч. 2 КК України задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.03.2015 року по кримінальному провадженні № 0000053, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 ч. 2 КК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1