Справа № 317/623/17
№/п 1-кс/317/196/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000293 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000293 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 22.02.2017 о 18:05 на посту «Лавра», розташованому на автошляху «Запоріжжя - Дніпропетровськ», був зупинений вантажний автомобіль «FAW» СА 1031, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив брухт чорних металів у кількості 30 тон з супровідними документами, які викликають сумнів у їх справжності.

22.02.2017 по даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування опитаний ОСОБА_5 пояснив, що він в якості водія автомобіля «Фав», д.н, НОМЕР_1 завантажився в м. Дніпродзержмнськ скрабом в кількості 30 т, після чого направився в м. Запоріжжя на вул. Південне шосе для розгрузки. На в`їзді до м. Запоріжжя його автомобіль зупинили працівники поліції, які при перевірці документів засумнівались в їх справжності. В якості супровідних документів ОСОБА_5 надав товарно-транспортну накладну № 117 від 22.02.2017 на перевозку брухту чорних металів вид № 511 у кількості 30 т у 2-х примірниках, накладну № 117 від 22,02,2017 на брухт чорних металів вид № 511 у кількості 30 т у 2-х примірниках, акт про походження лому № 117 від 22.02.2017 у кількості 20 т, сертифікат якості № 117 від 22.02.2017 на брухт чорного металу у кількості 30 т, посвідчення Ля 117 від 22.02.2017 про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних металів у кількості 30 т. Одна з наданих товарно-транспортних накладних має виправлення дати видачі документу, обидві накладні мають виправлення дати видачі документу та кількості вантажу, в акті походження брухту, сертифікаті якості та посвідченні про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних металів мається виправлення дати видачі документу та кількості вантажу.

Крім того, в акті походження брухту №117 від 22.02.2017 вказано, що джерелом формування металобрухту є: придбаний «МП» «ПМК» в результаті переробки технічного, побутового обладнання, металевих конструкцій, відходів виробництва. Проте з боку власників брухту не надано жодного документу, який би підтверджував джерело надходження брухту (акти приймання, договори купівлі-продажу, тощо).

В ході проведення огляду місця події від 22.02.2017 без дозволу водія на ділянці місцевості 475 км. автошляху «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» виявлено автомобіль «FAW» СА 1031 спеціалізований вантажний самоскид жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . номер кузова НОМЕР_2 , з брухтом чорних металів у багажному відділенні. Вказаний автомобіль з брухтом, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль та надані вищевказані документи в ході огляду було вилучено.

Автомобіль «FAW» СА 103 і реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого Центр 2341, знаходиться у власності ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданих документів, металобрухт у кількості ЗО т, належить ТОВ «МП» ПМК», ЄДРІЇОУ - 37494275, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Офіцерська, 32, оф. 34

В ході проведення досудового розслідування у слідства виникли підстави вважати, що видані документи на проведення господарської операції, пов`язаної з переміщення брухту чорних металів з м. Дніпро до м. Краматорськ можуть мати ознаки підробки, що в свою чергу призводить до порушення норм діючого законодавства у сфері операцій з металобрухтом, в т.ч. і норм Закону України «Про металобрухт».

Таким чином, виходячи з вищевикладеного є необхідність накласти арешт на вказане майно для проведення перевірки викладених доводів шляхом проведення відповідних слідчих дій, а окрім, як шляхом накладення арешту на майно, неможливо провести вказані сл ідчі дії.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважає клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У своєму клопотанні слідчий вважає, що відповідно до ст. 98 КПК України майно, а саме автомобіль «FAW» CA 1031 д.н. НОМЕР_4 з ломом чорного металу, вагою 30 т., товарно-транспортна накладна №117, від 22.02.2017 на перевозку брухту чорних металів вид № 115 у кількості 30т. у 2-х примірниках, накладна № 117 від 22.02.2017, сертифікат якості № 117 від 22.02.2017, посвідчення № 117 від 22.02.2017, що були вилучені в ході проведення огляду на посту «Лавра», розташованого на автодорозі Запоріжжя-Дніпро 22 лютого 2017 року має доказове значення у даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження вищевказаного майна, яке на думку слідчого, є речовим доказом, у даному кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації" № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, полягає у підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою; збут підробленого документа; виготовлення підроблених печатки, штампу або бланку; збут таких штампів, печаток, бланків; використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна, що належить ТОВ «МП ПМК», не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.170 КПК України і яким саме. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не вказав та не надав підтвердження, чи пред`явлено будь-якій особі підозру в межах зазначеного кримінального провадження, в тому числі, саме посадовим особам ТОВ «МП ПМК»; шкоду, яку заподіяно від злочину, яка повинна бути обов`язково встановлена, для визначення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності, а при її відсутності - до адміністративної, не вказано яку саме з операцій з металобрухтом в з порушенням вимог чинного законодавства здійснювало ТОВ «МП ПМК». Крім того, в клопотанні слідчого вказано, що лом чорного металу знаходились в спеціалізованому вантажному самоскиді жовтого кольору, однак не зазначено з якою конкретно метою або для проведення яких саме слідчих дій необхідно накладати арешт на автомобіль, який належить ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий, заявивши клопотання про накладення арешту на автомобіль з ломом чорного металу, в порушення п.2 ч.1 ст.171 КПК України, не вказує перелік, назву та вагу майна, що належить арештувати на його думку, а лише зазначає про необхідність накласти арешт на автомобіль «FAW» СА 1031 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з брухтом чорного металу.

Згідно протоколу огляду місця події (а.с.10), слідчим було оглянуто автомобіль «FAW» СА 1031 реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому знаходився металобрухт, без конкретизації виду такого брухту, його форми кількості, об`єму чи інших даних, які б дали можливість визначити перелік та вид майна, що необхідно арештовувати.

Що стосується арешту документів, які були тимчасово вилучені в ході проведеного 22.02.2017 огляду транспортного засобу слід зазначити, що відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.ст. 234, 237 КПК України обшук або огляд іншого володіння особи проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

З матеріалів наданих слідчим вбачається, що водій транспортного засобу в порядку ст.ст. 207, 208 КПК України не затримувався, ухвали слідчого судді про проведення огляду транспортного засобу отримано не було.

У зв`язку з чим не можна вважати, що вказані документи здобуті органом досудового слідства у спосіб передбачений діючим КПК України.

А тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131,132,170-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000293 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1