Справа № 761/8719/17
Провадження № 1-кс/761/5466/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 161 100 000 004 72 у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, українець, громадянин України, з середньою технічною освітою, різноробочим ТОВ «АБК «ВААП», перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 23.01.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, яка у подальшому, 10.03.2017 змінена на п. 3,9,12 ч. 2 ст. 115 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 28.09.10 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, запропонував ОСОБА_7 , якому попередньо розповів про обставини вчинених щодо ОСОБА_8 злочинів, надати послуги водія для перевезення потерпілого ОСОБА_8 до смт. Рокитне Київської області з метою зміни місця утримування потерпілого.

ОСОБА_4 приїхав до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де на нього чекали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля «Черрі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили помістив потерпілого ОСОБА_8 на заднє сидіння вказаного автомобіля та сів поруч, контролюючи поведінку та фізичні рухи останнього.

Водночас, під час руху у словесній суперечці ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 численні потужні удари в обличчя та верхню частину грудної клітини. Розуміючи наслідки можливого звернення потерпілого за допомогою до правоохоронних органів, у ОСОБА_6 виник умисел на умисне вбивство потерпілого.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 , не зупиняючи своїх злочинних дій, продовжував наносити удари ОСОБА_8 протягом всього часу, який займав шлях від м. Біла Церква Київської області до с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області.

Зупинившись на узбіччі автодороги між с. Шкарівка та с. Черкас Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 , продовжили наносити удари потерпілому за межами салону автомобіля.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , потерпілому спричинені тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2017 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 24.03.2017.

У зв`язку з тим, що завершити досудове розслідування до зазначеного строку неможливо через необхідність виконання процесуальних дій та у зв`язку з існуванням ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, прокурор просила продовжити строк дії вищевказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, надавши оцінку доводам сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних факторів:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує прокурор;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Аналогічній оцінці мають піддаватися зазначені обставини також і під час вирішення питання щодо продовження дії запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ під обґрунтованістю підозри необхідно розуміти наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому правопорушення.

У силу ч.3 ст.199 КПК при вирішенні питання щодо продовження дії домашнього арешту слідчий суддя має встановити наявність обставин, що свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики.

Відповідно до клопотання прокурора ризиками неправомірної поведінки підозрюваного є можливість останнього переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з цим прокурор просила продовжити строк дії вищевказаного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим.

Співставлення негативних наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення підозрюваного у майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, матеріалами клопотання доведена реальність існування ризику, що підозрюваний може вжити заходів щодо незаконного впливу на свідків.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що певні ризики, які існували раніше, продовжують існувати і на даний час.

Згідно з постановою заступника прокурора Київської області від 14.03.2017 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 18.04.2017.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, сукупний строк вказаного запобіжного заходу не може перевищувати шести місяців

Таким чином, органом досудового розслідування забезпечено дотримання зазначених вимог, що дає передбачені законом підстави для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом по 18 квітня 2017 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби;

-не відлучатися із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-уникати спілкування з потерпілими та підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1