Справа № 640/4939/17
н/п 1-кс/640/2572/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
власника майна - ОСОБА_5 ,

1. Договір поставки №2702/02 від 27.02.2017, укладений між ПП «Імпресс» та ТОВ «Тимекс Со» на 2-х арк.
2. Рахунок №ІР-АА00036289 від 27.02.2017 ТОВ «Тімекс Со» (постачальник ТД «Пальміра») на 5 703,6 грн. на 1 арк.
3. Рахунок №ІР-АА000362288 від 27.02.2017 ТОВ «Тимекс Со» на 34 536,6 на 1 арк.
4. Рахунок на оплату №2702/06 від 27.02.2017 ПП «Імпресс» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 31 320 грн. на 1 арк.
5. Рахунок на оплату №2702/8 від 27.02.2017 ПП «Інтердісп-ЛКБ» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 15 784,8 грн. (копія) на 1 арк.
6. Рахунок на оплату №2702/09 від 27.02.2017 ПП «Імпресс» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 5 740 грн. на 1 арк.
7. Видаткова накладна №0035976 від 19.10.2016 постачальник ТД «Пальмира», платник ТОВ «Тимекс Со» на суму 33 062,4 грн.
8. Копія заяви про відмові від позову від 08.11.2016 від ОСОБА_7 на Вищій спеціалізований суд України на 1 арк.
9. Видаткова накладна (без підписів) №0035976 від 19.10.2016 ТД «Пальміра» на ТОВ «Тимекс Со» на 33 062,4 грн. на 1 арк.
10. Товарно-транспортна накладна №33 від 28.02.2017 на 15 660 грн. (вантажоодержувач ТОВ «Тимекс» на 1 арк.
11. Іпотечний договір №6806Z52 від 06.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
12. Договір застави №6807Z57 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Тимекс» на 3-х арк.
13. Іпотечний договір №6805Z116 від 10.06.2005 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
14. Договір застави №6807Z58 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Тимекс» на 4-х арк.
15. Іпотечний договір №6806Z58 від 03.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
16. Іпотечний договір №6804Z210 від 12.11.2004 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
17. Іпотечний договір №6807Z60 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
18. Іпотечний договір №6807Z60 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
19. Іпотечний договір №6806Z49 від 03.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
20. Іпотечний договір №6804Z209 від 16.11.2004 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
28.03.2017 р. в період часу з 08-50 год. до 12-20 год. в ході проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 р. за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Слідчий зазначає, що у зв`язку з тим, що є підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно у вигляді документів, є предметами, засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, необхідне, в тому числі, й для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
При розгляді клопотання у судовому засіданні прокурор його підтримав.
ОСОБА_4 , власник майна, та його представник адвокат ОСОБА_5 - заперечували проти задоволення клопотання слідчого про арешт вилучених під час проведення обшуку документів, так як зазначені документі необхідні для здійснення ОСОБА_4 господарської діяльності ним як підприємця, а їх відсутність може перешкоджати в цьому. Крім того, на їх думку, слідчим пропущено строк на звернення до суду з даним клопотанням.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор, слідчий довели наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 28.03.2017 р. в період часу з 08-50 год. до 12-20 год. обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на зазначеному в клопотанні майні у вигляді документів, яке належить ОСОБА_4 , та яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Доводи адвоката ОСОБА_5 щодо пропуску слідчим строку на звернення до суду з даним клопотанням, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки клопотання слідчим подано у відповідності з абзацем другим ч. 5 ст. 171 КПК України, тобто протягом 48 годин після вилучення майна, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно у вигляді документів, які належать ОСОБА_4 та яке вилучено під час проведення обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1. Договір поставки №2702/02 від 27.02.2017, укладений між ПП «Імпресс» та ТОВ «Тимекс Со» на 2-х арк.
2. Рахунок №ІР-АА00036289 від 27.02.2017 ТОВ «Тімекс Со» (постачальник ТД «Пальміра») на 5 703,6 грн. на 1 арк.
3. Рахунок №ІР-АА000362288 від 27.02.2017 ТОВ «Тимекс Со» на 34 536,6 на 1 арк.
4. Рахунок на оплату №2702/06 від 27.02.2017 ПП «Імпресс» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 31 320 грн. на 1 арк.
5. Рахунок на оплату №2702/8 від 27.02.2017 ПП «Інтердісп-ЛКБ» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 15 784,8 грн. (копія) на 1 арк.
6. Рахунок на оплату №2702/09 від 27.02.2017 ПП «Імпресс» на адресу ТОВ «Тимекс Со» на суму 5 740 грн. на 1 арк.
7. Видаткова накладна №0035976 від 19.10.2016 постачальник ТД «Пальмира», платник ТОВ «Тимекс Со» на суму 33 062,4 грн.
8. Копія заяви про відмові від позову від 08.11.2016 від ОСОБА_7 на Вищій спеціалізований суд України на 1 арк.
9. Видаткова накладна (без підписів) №0035976 від 19.10.2016 ТД «Пальміра» на ТОВ «Тимекс Со» на 33 062,4 грн. на 1 арк.
10. Товарно-транспортна накладна №33 від 28.02.2017 на 15 660 грн. (вантажоодержувач ТОВ «Тимекс» на 1 арк.
11. Іпотечний договір №6806Z52 від 06.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
12. Договір застави №6807Z57 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Тимекс» на 3-х арк.
13. Іпотечний договір №6805Z116 від 10.06.2005 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
14. Договір застави №6807Z58 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Тимекс» на 4-х арк.
15. Іпотечний договір №6806Z58 від 03.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
16. Іпотечний договір №6804Z210 від 12.11.2004 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_8 (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
17. Іпотечний договір №6807Z60 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
18. Іпотечний договір №6807Z60 від 27.03.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 4-х арк.
19. Іпотечний договір №6806Z49 від 03.03.2006 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
20. Іпотечний договір №6804Z209 від 16.11.2004 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПФ «ЯНА» (іпотекодержатель ТОВ «Тимекс») на 3-х арк.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1