Справа № 296/6581/17
УХВАЛА
Іменем України
19 серпня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000150, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Україна, з середньою освітою, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах і має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 КК не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернулася слідчий слідчої групи СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
В клопотанні посилається на те, що СУ ГУ НП в Житомирській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 від 18.08.2017 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці, ОСОБА_6 незаконно, придбав бойовий припас гранату «РГД-5», без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи задумане, діючи умисно і незаконно, ОСОБА_6 у невстановлений слідством день, час та місці, поклав вище вказаний бойовий припас до підлокітника транспортного засобу марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 та достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, утримуючи безпосередньо при собі вище вказану річ перевозив територією Житомирської області.
В подальшому, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, діючи незаконно, зберігав у вище вказаному підлокітнику автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 бойовий припас до 18.08.2017, а саме: одну гранату «РГД-5».
Під час проведення працівниками поліції огляду місця події 18.08.2017 о 15 год. 20 хв. за адресою 154 км. траси «Київ - Чоп», 30 метрів від заправки «WOG», а саме автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , в ході якого виявлено і вилучено бойовий припас гранату «РГД-5», яку останній зберігав без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
18.08.2017 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим наведено наступні докази: протокол огляду місця події від 18.08.2017 за адресою: 154 км. траси «Київ - Чоп», 30 метрів від заправки «WOG»; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2017; висновок експерта № 4/65 від 19.08.2017.
З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в ході своєї злочинної діяльності дотримувався конспірації, детально приховував свою злочинну діяльність, а тому існує ризик, передбачений п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином підозрюваним. Крім того, враховуючи те, що у ході досудового розслідування не встановлено повні обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий вбачає, що у разі обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, слідчий вказує на тісні соціальні зв`язки підозрюваного із свідками, а також те, що він користується авторитетом серед зазначених осіб та може чинити вплив на них.
Прокурор і слідчий заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав.
Захисник і підозрюваний під час просили обрати менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи вимоги слідчого у клопотанні, слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України є не судимим, має постійне місце проживання в м. Запоріжжя, у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, що вказує на наявність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
6) заборонити користуватися мобільним та стаціонарним телефонним зв`язком.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000150.
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1