Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/283/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2017 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000477 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, осіб, які перебувають на триманні не має, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та встановлено обмеження, передбачені ст.76 КК України.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 .

Згідно вироку суду ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у приміщення, вчинених за таких обставин.

Так, 01.09.2016 року близько 13 год. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, прийшов на територію МТФ №1, яка розташована в с. Синьки, Благовіщенського району, Кіровоградського області та перебуває на балансі СТОВ «Родина». Впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю вхідних дверей приміщення МТФ №1 незаконно проник до приміщення, звідки таємно викрав 42 штуки цегляного блоку підлоги розмірами 34х25х8 см, вартістю 64 грн. за один блок на загальну суму 2688 грн., заподіявши таким чином СТОВ «Родина» матеріальну шкоду на вказану суму, після чого із викраденим з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеності його вини, просить скасувати вирок суду першої інстанції через істотне порушення кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно до вимог ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати його загальним засадам, до яких, окрім інших, відносяться принципи законності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
При цьому, статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та вимоги ст. 374 КПК України, згідно якої у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Однак, у порушення вказаних норм закону, суд, ухвалюючи даний вирок, виклав у ньому лише пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_6 , зазначивши його відповідно до затвердженого обвинувального акту, взагалі не сформулювавши обвинувачення, яке визнано судом доведеним, що є грубим порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України та відповідно до ст. 409 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Крім того, вказує і на те, що на підставі ч.2 ст. 76 КК України не є обов`язковим покладення судом додаткових обов`язків на особу, звільнену від відбування покарання, а тому вважає, що у разі якщо суд прийде до висновку про необхідність їх застосування, він має належним чином обґрунтувати таке рішення у мотивувальній частині вироку, чого судом не виконано, чим на думку прокурора допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Під час апеляційного перегляду вказаного вироку суду стосовно ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду вказаного кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частини. У мотивувальній частині зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, мотиви призначення покарання.
Так, на думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом першої інстанції не виконано, оскільки районний суд у мотивувальній частині вироку фактично не зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказавши лише пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення, що є грубим порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, а відтак істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Водночас, діючим кримінально-процесуальним кодексом України чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг учасників кримінального провадження, оскільки згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому за вказаних обставин справи, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вищезазначені порушення. Разом з тим, перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять вказані вище порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.п.2,10 ч.1 ст.7 КПК України та ст.ст. 9, 17 КПК України, відповідно до яких до загальних засад відносяться законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд у суд першої інстанції в іншому складі суду.

Разом з тим, призначаючи новий судовий розгляд, колегія суддів, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 415 КПК України не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення стосовно ОСОБА_6 , достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_6 слід скасувати у зв`язку із істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду у тому ж суді першої інстанції, в іншому складі суду.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0000477 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в тому ж суді в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4