№ провадження 11-сс/781/299/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2017 року. м.Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2017 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Газ Сале Тазовського району Тюменської області, українця, громадянина України, освіта-середня, розлученого, має на утриманні матір, 1939 року народження, не працює, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.04.2012 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 04.04.2015 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 22 дні на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27.03.2015 року
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 21 год. 40 хв. 23.06.2017 року до 21 год. 40 хв. 21.08.2017 року, без визначення застави
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та невмотивовану, та ухвалити нову, якою підозрюваному ОСОБА_8 обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, мотивуючи тим, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя не в повній мірі оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, майновий стан наявність судимостей. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки 26.06.2017 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області проголошено тільки вступну та резолютивну частину, а повний текст ухвали останній отримав лише 07.07.2017 року.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду як незаконну та постановити нову, якою відмовити в обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що його безпідставно взяли під варту, оскільки злочин, який йому інкримінують він не вчиняв.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що він 23.06.2017 року близько 18:00 год. разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 з метою забрати речі останньої. ОСОБА_9 для реалізації свого наміру перепригнув через паркан будинку АДРЕСА_2 та відчинив хвіртку ОСОБА_8 і ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вступили в злочинний зговір, не зважаючи на присутність у будинку ОСОБА_11 , діючи умисно вибили вхідні двері та проникли до будинку. В той момент у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майно потерпілого. Для реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно ОСОБА_9 скориставшись фізичною перевагою на потерпілим кулаком руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб від`єднав від телевізора DVD програвач марки «Saturn», вартістю 300 грн., який поклав до пакету. ОСОБА_8 в свою чергу для досягнення свого злочинного наміру взяв з ліжка належний потерпілому мобільний телефон марки «Nokia F 009», вартістю 300 грн., спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 600 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.
В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2017 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21 год. 40 хв. 23.06.2017 року до 21 год. 40 хв. 21.08.2017 року, без визначення застави.
Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності. Слідчим суддею районного суду враховано обставини визначені, у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, постійного місця проживання.

Крім того, враховано серйозність висунутої підозри ОСОБА_8 , що свідчить про велику суспільну небезпеку кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його вини, особу підозрюваного, а тому встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, в дебатах підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали клопотання захисника про поновлення строку та подані апеляційні скарги та просили задовольнити їх, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Вирішуючи питання про дотримання захисником ОСОБА_7 строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що повний текст оскаржуваної ухвали слідчого судді був проголошений без участі апелянта і останній отримав його поштою 07.07.2017 року.
Колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2017 року захисником пропущено з поважних причин, оскільки копію згаданої ухвали останній отримав лише 07.07.2017 року, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 є тяжким злочином, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.
Ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_8 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також може впливати на свідків та потерпілого, а тому не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Крім того, відмовляючи апелянтам у задоволенні їх апеляційних скарг, колегія суддів враховує обставини, визначені у ст. 178 ч. 1 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я та репутацію.
Так, підозрюваний раніше судимий за аналогічний корисливий злочин, вчинив тяжке, умисне, корисливе кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в стані алкогольного сп`яніння, а тому, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, продовжувати вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.
За таких обставин, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків для формування тверджень обраної ним по кримінальному провадженню правової позиції або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційних скарг про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.
За вказаних обставин слідчий суддя цілком обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не був визначений розмір застави ОСОБА_8 в зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке зазнав потерпілий під час нападу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2017 року.
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів, а саме з 21 год. 40 хв. 23.06.2017 року до 21 год. 40 хв. 21.08.2017 року, без визначенням застави без зміни.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2