АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1153/17 Справа № 202/7803/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 26.03.2015 року, за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 або АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1. 05 жовтня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 10 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження:
обвинуваченого: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_7
прокурора: ОСОБА_10
потерпілої : ОСОБА_11
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2012 року та остаточно призначено позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КЗ «Дніпроперовська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» суму матеріальної шкоди у розмірі 4495,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму матеріальної шкоди у розмірі 12 643,30 гривень.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду першої інстанції, в період часу з 17 годин 15 хвилин 25 березня 2015 року по 07 годин 40 хвилин 26 березня 2015 року, ОСОБА_6 , проходячи повз КЗ "Дніпропетровську ЦРЛ" ДОР, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Холодильна 60, побачив на другому поверсі відкрите на провітрювання металопластикове вікно. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів , достовірно знаючи про те, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, виліз на навісний козирок бокового входу до КЗ "Дніпропетровської ЦРЛ" ДОР. Після чого, ОСОБА_6 рукою штовхнув у бік приміщення відкрите на провітрювання металопластикове вікно, яке під тиском відчинилося, ОСОБА_6 незаконно проник до кабінету №20 КЗ "Дніпропетровської ЦРЛ" ДОР та викрав майно, яке належало КЗ "Дніпропетровської ЦРЛ" ДОР а саме: ноутбук марки "Toshiba Satelite PRO L 40-135", вартість якого становить з ПДВ 4495 грн.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном, з місця вчинення злочину зник та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив КЗ "Дніпропетровської ЦРЛ" ДОР майнову шкоду на 4495 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, у період часу з 10 годин 00 хвилин 10 травня 2015 року по 12 годин 00 хвилин 18 травня 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , побачив на другому поверсі будинку відкрите на провітрювання металопластикове вікно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів , достовірно знаючи про те, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, виліз на навісний козирок під`їзду. Після чого ОСОБА_6 рукою штовхнув у приміщення квартири відкрите на провітрювання металопластикове вікно квартири АДРЕСА_5 , яке під тиском відчинилося та ОСОБА_6 незаконно проник до житла, та викрав майно, яке належало потерпілій ОСОБА_11 а сааме: шубу хутряну "Нутрія", вартість якої становить 2494,00 гивень, ноутбук марки "Lenovo G 500" вартість якого становить 4899,30 гривень, ланцюг золотий 585 проби плетіння "Якір", 50-60 см, вагою 3 гр. вартість якого становить 3150,00 гривень, кулон золотий 585 проби у вигляді квадрату з рефліннями, вагою близько 2 гр., вартість якого становить 2100,00 гривень та золоту булавку 585 проби у вигляді герба України довжиною близько 5 см, невстановленої вартості.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном, з місця вчинення злочину зник та розпорядився вкраденим на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_11 на загальну суму 12643,3 грн.

Крім того, 10.03.2016 року, приблизно о 16 год. 28 хв. ОСОБА_6 , перебував біля четвертого під`їзду будинку № 96 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_12 , яка також перебувала біля вказаного під`їзду, де котила дитячу коляску, на ручці якої знаходилась жіноча сумка темного кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки, власником якої є ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, 10.03.2016 приблизно о 16 год. 30 хв., діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_12 , поряд з якою знаходилась дитяча коляска, та побачивши, що остання відволіклась, зняв вищевказану жіночу сумку яка знаходилась на ручці вказаної дитячої коляски, у якій знаходилось майно належне ОСОБА_13 а саме: мобільний телефон марки «Fly-IQ 4491 Quaderalife 3», вартість становить 1250грн., та грошові кошти у розмірі 850 грн.

Отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2100 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях обвинувачений просить, вирок суду першої інстанції, змінити в частині призначеного покарання та зменшити строк покарання з урахуванням, щирого каяття та допомоги слідству , має маленьку доньку яка має прізвище дружини, та бабусю інваліда яка потребує підтримки.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 остаточне покарання із застосуванням положень ст. 69, 75 КК України.

На думку захисника судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено особу обвинуваченого, та не було встановлено пом`якшуючих обставин відповідно до ст. 69, 75, 76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого, та викласти 19 абзац мотивувальної частини вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 року у наступній редакції:

«Суд встановив, що дії ОСОБА_6 за епізодом 25 - 26 березня 2015 р. органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинив злочин передбачений ч. З ст. 185 КК України, за епізодом 10-18 травня 2015 р. органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 за ч. З ст. 185 КК України також кваліфіковано вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.»

Вказані обставини доведено у повному обсязі під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та ніким не оспорюються.

Вислухавши суддю - доповідача, думку обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційні скарги, та пом`якшити покарання, застосувавши вимоги ст. 69, 75 КК України, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора та апеляційну скаргу обвинуваченого та захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга обвинуваченого та його захисника не підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційної інстанцію не перевіряються.

Перевіривши матеріали кримінального провадження,колегія суддів вважає доводи захисника викладені в апеляційній скарзі необґрунтовані з огляду на те, що норми Особливої частини КК України мають базуватися на нормах Загальної частини КК України. Це спеціально зазначено законодавцем у ст. 65 КК України, якою встановлено загальні засади призначення покарання.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Дотримуючись наведених вимог, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому, покарання в межах санкції, врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, пов`язаного з посяганням на власність, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово був засуджений саме за корисливі злочини та висновків для себе не зробив, знову скоїв злочин у період невідбутного покарання, що свідчить про суспільну небезпечність особи.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував пом`якшуючи покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та призначив покарання , яке не сприймається як суворе, оскільки суд обґрунтовано застосував вимоги ст. 71 КК України та тільки частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком суду.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України, апеляційним судом не встановлено, оскільки за змістом ст. 69 КК при вирішенні питання про можливість перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, суд повинен установити декілька обставин, що пом`якшують покарання, та мотивувати, яким чином вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Крім того,застосування вимог ст.75 КК України, відносно обвинуваченого виключається з огляду на скоєння злочину в період невідбутого покарання у зв`язку з чим, судом застосовано ст. 71 КК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає необхідним внести зміни до мотивувальної частини вироку, зазначивши, що ОСОБА_6 вчинив злочин,передбачений ч.3 ст. 185 КК України, таємно викрав чуже майно, повторно: за епізодом 25-26 березня 2015 року- шляхом проникнення в інше приміщення, за епізодом 10-18травня 2015 року- шляхом проникнення у житло, оскільки дані обставини були встановлені судом та учасниками кримінального провадження не оспорювалися, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2017 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України змінити.
Вважати, що дії ОСОБА_6 : за епізодом 10-18 травня 2015 року правильно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, за епізодом 25-26 березня 2015 року- як таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14