Справа № 727/5924/17
Провадження № 1-кп/727/276/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимої, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, в період часу з 00:20 год. по 00:50 год. 11 травня 2017 року ОСОБА_5 , під час перебування в будинку потерпілої ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись тим, що за її діями ніхто не слідкує, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу зі столу, що розташований у кімнатіі будинку, викрала належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Neo Duos», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S: НОМЕР_3 із чохлом чорного кольору, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «МТС» з номером № НОМЕР_4 , та зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 3000 грн. Після чого з місця злочину пішла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала повністю та пояснила, що потерпілу раніше знала. Того дня прийшла до неї додому. Перебуваючи вдома у потерпілої, помітила мобільний телефон, який поклала собі в кишеню та з ним і пішла додому. Телефон пізніше продала за кошти в сумі 250 грн., які витратила на власні потреби. Згодом, коли обвинувачену повідомили, що її розшукують, то вона викупила цей телефон за кошти в сумі 1200 грн. та видала телефон працівникам поліції.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що обвинувачену вона вибачила, телефон їй повернули. Також ствердила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої у неї немає. Міру покарання обвинуваченій залишила на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодилась на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її, як особу, пояснивши, що рішення її добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона вважається особою в силу ст.89 КК України раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, враховуючи те, що злочин вчинений обвинуваченою ОСОБА_5 належить до категорії злочинів середньої тяжкості, а також враховуючи той факт, що обвинувачена раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 не можливе без реального відбування покарання, підстав для застосування до ОСОБА_5 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачена винною себе визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, а також добровільно відшкодувала завдану злочином шкоду, у потерпілої немає до неї претензій морального та матеріального характеру, суд приходить до висновку, що до обвинуваченої ОСОБА_5 можливо застосувати покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.72 ч.5 КК України, ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання за данною статтею КК України у вигляді 2-х місяців арешту.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Neo Duos», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S: НОМЕР_3 із чохлом чорного кольору та зарядним пристроєм до нього, які згідно постанови слідчого від 01.06.2017 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписки передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1