Справа № 216/2768/17
У Х В А Л А

19 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , представника потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 - адвоката ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , представника потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , - адвоката ОСОБА_26 , захисників обвинувачених: ОСОБА_27 - адвоката ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 - адвокатів ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 - адвокатів ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 - адвоката ОСОБА_37 , обвинуваченого ОСОБА_38 - адвоката ОСОБА_29 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, клопотання прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000663 від 27.08.2015 року за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України за обвинуваченням ОСОБА_27 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та за обвинуваченням ОСОБА_42 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_27 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 за ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_46 за ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у порядку ст. 34 КПК України.

Відносно обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_33 , ОСОБА_36 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 20.06.2017 р.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання і вважав доцільним продовжити тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на ризики, які були підставою для обрання запобіжних заходів та його продовження під час судового розгляду, зокрема ризик можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, відсутність місця роботи , окрім тих підприємств , які використані для здійснення злочинної діяльності.

Потерпілі та їх представники підтримали думку прокурора.

Обвинувачені та захисники заперечували проти клопотання прокурора, вважали необхідним обрати запобіжний захід - домашній арешт, у зв`язку з необґрунтованістю ризиків, наведених прокурором.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Одночасно суд враховує, що пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Вивчивши матеріали клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу і оцінивши в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги, що обвинувачені ОСОБА_27 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та ОСОБА_49 підозрюються у вчиненні ряду тяжких злочинів проти власності, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого у складі організованої злочинної групи, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, що підозрювані можуть переховуватися від суду; скоїти інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки злочини вчинялись сталою злочинною групою осіб, при цьому застосовувалось насильство, як і погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих та дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Крім того, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, з урахуванням часу, необхідного для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з рухом кримінального провадження та здійснення судового провадження у відповідності до вимог КПК України, суд вважає за неможливе призначення судового засідання у строк до завершення терміну тримання під вартою , у зв`язку з чим дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме з 19 червня 2017 року до 13 серпня 2017 року включно.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 176-178, 182,183, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України - до 13 серпня 2017 року включно.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 та адвокатів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , ОСОБА_34 , ОСОБА_37 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3