Єдиний унікальний номер 725/4593/16-к
Номер провадження 1-кп/725/213/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за № 0001114 від 25 липня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України при наступних обставинах.

Так, 24 липня 2016 року, о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в слані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «VOLКSWAGHN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Головній в м. Чернівці, зі сторони пров. Складського в напрямку вул. Комарова, на перевищеній швидкості, більше 60 км год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти будинку № 245 вказаної вулиці та позначений інформаційно-вказівними знаками 5.35.(1,2) «Пішохідний перехід» га горизонтальною розміткою 1.44.1 «Зебра», водій ОСОБА_5 не вибравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожньої обстановки, виявивши невстановлений слідством автомобіль, який рухався в попутному напрямку та зупинився перед пішохідним переходом, своєчасно не зменшив швидкість руху та не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів яким може бути створена перешкода, рухаючись в стані гальмування, допустив наїзд па пішохода ОСОБА_4 , яка переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу зліва направо, відносно напрямку руху даного автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 , 1950 року народження, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден голови, обох верхніх га обох нижніх кінцівок, підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва, струсу головного мозку, забійної рани чола, лівої шоки, закритого пошкодження зовнішньої колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу, крайовий перелом зовнішнього відростка лівої великогомілкової кістки та травматичного шоку, які у відповідності до висновку СМЕ № 1325 від 12.09.2016 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як такі, що є небезпечними для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.0 (а). 12.4 та 18.4 встановлених "Правилами дорожнього руху України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001, та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.0 Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

- п. 18.4 Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 , будучи допитана в ході судового розгляду даного кримінального провадження суду повідомила, що 24 липня 2016 року біль 17 години 30 хвилин, вона на вул. Головній в м. Чернівці, зі сторони пров. Складський, напроти будинку № 245 вказаної вулиці переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переходу та раптово на неї здійснив наїзд водій ОСОБА_5 , унаслідок чого вона впала та подальші події не пам`ятає. Також вказала на те, що унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден голови, обох верхніх га обох нижніх кінцівок, підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва, струсу головного мозку, забійної рани чола, лівої шоки, закритого пошкодження зовнішньої колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу, крайовий перелом зовнішнього відростка лівої великогомілкової кістки й відповідно тривалий час вона перебувала на лікуванні. При цьому, обвинувачений надав їй матеріальну допомогу та усі завдані збитки відшкодував в повному обсязі. Будь-яких претензій вона до нього не має.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись при цьому, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку та обсягу дослідження доказів, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі і кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, тобто скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

При цьому, суд вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що останній своїми умисними діями, направленими на відкрите викрадення чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше не судимий.

Крім того, судом також враховується й те, що потерпіла до нього будь-яких претензій як матеріального, так і морального характеру не має та усі завдані обвинуваченим збитки відшкодовані.

При цьому, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків суд визнає відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65- 67 КК України, ст.ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Речові докази по справі: автомобіль марки «VOLКSWAGHN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 , залишений на зберіганні на спеціальному майданчику Чернівецької філії ДП МВСУ «Інформ-Ресурси», який в подальшому повернутий ОСОБА_5 згідно розписки, - залишити за останнім.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів та проведення експертиз в розмірі 2199,00 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1