№755/5892/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт внесений до ЄРДР за №0000646 від 17 січня 2016 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської обл., від 27 червня 1996 року за ч.2 ст.142, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (1960 року), вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2003 року за ч.1 ст.215 КК України (1960 року), вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2003 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України, вироком Білоцерківського міського суду Київської обл. від 12 березня 2008 року за ч.1 ст.309 КК України, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської обл., від 14 вересня 2010 року за ч.3 ст.185, ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської обл., від 10 травня 2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі звільненого 08 травня 2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняті і не погашені судимості, 16 січня 2016 року близько 19 години 30 хвилин, разом з невстановленою досудовим слідством особою, знаходячись в салоні маршрутного автобусу №211, що знаходився на зупинці громадського транспорту «Ленінградська площа» в м. Києві, вступили між собою у попередню злочинну змову спрямовану на таємне викрадення чужого майна, яке належало потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов впритул до потерпілої ОСОБА_5 , та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, повторно, таємно викрав з карману куртки, яка належала ОСОБА_5 , належний їй мобільний телефон марки «SAMSUNGGT S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 900 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 25 грн., з залишком грошових коштів на рахунку у сумі 17 грн., після чого передав викрадений мобільний телефон невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка скрилась з місця вчинення злочину, а ОСОБА_4 в подальшому був затриманий працівниками міліції.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_4 та невстановленої досудовим слідством особи потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 942 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, з місця проживання характеризуються посередньо, не працює, раніше неодноразово скоював злочини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили з домашнього арешту на утримання під вартою, у зв`язку з чим взяти останнього під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 16 червня 2016 року.

Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон «SAMSUNGGT S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 залишити у володінні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: