Березівський районний суд Одеської області
24.05.2017
Справа № 494/170/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УУКРАЇНИ
24 травня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складці
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Котовське Березівського району
Одеської області, українця, громадянина України,
із середньою освітою, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого,
не військовозобов`язаного, не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 та ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця с. Котовське Березівського району
Одеської області, українця, громадянина України,
з освітою 9 класів, не працюючого, проживаючого
за адресою:
АДРЕСА_3 , не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
українця, громадянина України, уродженця
с. Ставкове Березівського району Одеської області,
з освітою 10 класів, проживаючого
за адресою:
АДРЕСА_2 , не працюючого не
судимого,
обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В лютому місяці 2016 року, точна дата не встановлена, у період часу з 20.00 до 21.00 ОСОБА_6 , достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, запропонував останньому вчинити крадіжку чужого майна, метало пластикових вікон та броньованих вхідних дверей , що знаходились у приміщенні будинку ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_2 . Завдяки переконанню у доцільності та вигідності, шляхом розповідей про легкість і доступність вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 схилив ОСОБА_7 вчинити крадіжку , на що останній надав згоду.
У цей же день , у лютому 2016 року, у період часу з 20.00 до 21.00 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисних мотивів, прибули до домоволодіння ОСОБА_9 за
АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 залишився на вулиці, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою та у разі виникнення небезпеки своєчасно повідомити про неї ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 проник на територію вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження запорів на вхідних дверях проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав металопластикове вікно білого кольору, б/в вартістю 702 гривні та металеві броньовані двері коричневого кольору, б/в вартістю 2800 гривень. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 502 гривні.
Крім того, 26.03.2016 року близько о 18.00 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисних мотивів, прибули до домоволодіння ОСОБА_10
АДРЕСА_2 , де проникли до приміщення сараю, звідки таємно, а ОСОБА_7 повторно, викрали ДКУ- кормоподрібнювач « Елікор 1» синього кольору, б/в вартістю 2100 гривень. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 2100 гривень .
Винними себе ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнали повністю, фактичні обставини справи не оспорювали.
ОСОБА_6 пояснив, що у лютому місяці 2016 року він запропонував ОСОБА_7 скоїти крадіжку із домоволодіння ОСОБА_9 . При цьому він достовірно знав, що ОСОБА_7 являється неповнолітнім. Разом вони пішли до домоволодіння ОСОБА_9 , він проник до будинку, виніс вікно, а потім броньовані двері, а ОСОБА_7 знаходився на вулиці та спостерігав за навколишньою обстановкою, а потім разом з ним переніс двері. Викраденим вони розпорядились на власний розсуд а потім повністю відшкодували потерпілій завдану матеріальну шкоду.
ОСОБА_7 пояснив, що у лютому 2016 року ОСОБА_6 запропонував йому здійснити крадіжку у ОСОБА_9 , на що він погодився. Разом вони пішли до домоволодіння ОСОБА_9 , ОСОБА_6 проник до будинку та виніс вікно, а потім - двері, які вони разом занесли до ОСОБА_6 додому. У той час, коли ОСОБА_6 проник до будинку ОСОБА_9 він знаходився біля будинку та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоби у разі виникнення небезпеки попередити про це ОСОБА_6 . Викраденим майном вони розпорядились на власний розсуд, а потім відшкодували потерпілій матеріальну шкоду. Крім того, у березні 2016 року він разом з ОСОБА_8 здійснили крадіжку кормоподрібнювача у ОСОБА_10 . Викраденим також розпорядились на власний розсуд.
ОСОБА_8 пояснив., що у березні 2016 року, перебуваючи разом на святкуванні дня народження у односельця, він запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку у ОСОБА_10 . Разом вони пішли до будинку ОСОБА_10 , проникли до приміщення сараю та викрали кормоподрібнювач, яким розпорядились на власний розсуд продали, а гроші поділили.
Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що дійсно у лютому місяці 2016 року із її домоволодіння було викрадено броньовані двері та пластикове вікно, але викрадене їй було повернуто і претензій матеріального характеру до обвинувачених вона не має.
Зі годи учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і справа розглядається у порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував , чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає вину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 доказаною, кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.304, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України правильною, так як ОСОБА_6 вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло,
ОСОБА_7 таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення,
ОСОБА_8 таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу кожного обвинуваченого, і їх каяття.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття,.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8
є вчинення злочину неповнолітніми та їх щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є вчинення злочину щодо особи похилого віку. Обтяжуюча покарання обставина відносно ОСОБА_6 не знайшла свого підтвердження, так як вказані дії утворили самостійний склад злочину ч.1 ст.304 КК України.
За таких обставин міра покарання відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинно бути призначене у виді позбавлення волі
Але враховуючи обставини справи, особу кожного обвинуваченого, їх щире каяття, неповнолітній вік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України, до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ст.75,104 КК України, звільнивши усіх від відбуття покарання з випробуванням та поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Речові докази слід вважати повернутими потерпілим ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 .
Заяву ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у сумі
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не обирався.
Керуючись ст.ст.369,370,374 КПК УКРАЇНИ,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 та ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст.304 КК України три роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі. Відповідно ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк два роки. та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк два роки та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України , а саме:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця
проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання три роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк один рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця
проживання, роботи або навчання.
Речові докази вважати повернутими потерпілим ОСОБА_9 та
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирався.
Заяву ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у сумі
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим.
СУДДЯ ОСОБА_11