У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" квітня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.2016 року, про продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Українка, Каушенського р-ну, Молдовської РСР, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді командира полку поліції особливого призначення №2 ГУНП в м. Києві, полковника поліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -
в с т а н о в и в:

05 квітня 2017 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 .

З клопотання вбачається, що наказом заступника Голови начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві № 333 о/с від 25.04.2016, полковника поліції, ОСОБА_6 призначений на посаду командира полку поліції особливого призначення № 2 ГУ НП в м. Києві

Відповідно до ст.62 Закону України «Про національну поліцію», працівник поліції є представником держави.

Так, третім слідчим відділом прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001135 від 18.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що упродовж 2016 року лютого 2017 року особовому складу ППОП № 2 ГУНП у місті Києві нарахована готівкою до виплати грошові кошти в сумі 12 400 000 грн., однак фактично виплачено готівкою грошові кошти в сумі приблизно 6 000 000 грн.

Також зазначено, що начальник управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головним бухгалтером ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , головний спеціаліст відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , голова профспілкового комітету первинної профспілкової організації атестованих працівників ППОП № 2 ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , командир полку поліції особливого призначення № 2 ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 та заступник командира вказаного полку ОСОБА_10 , упродовж 2016-2017 років розробили та реалізували злочинну схему привласнення бюджетних грошових коштів на загальну суму приблизно 6 000 000 грн., що є особливо великим розміром, яка полягає у нарахуванні окремим працівникам («довіреним особам») полку ППОП № 2 ГУНП в місті Києві грошових коштів для виплати премій та подальшій видачі особовому складу лише половини від нарахованої суми премії, чим спричинено шкоду державному бюджету на вказану вище суму.

10.02.2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення кримінального правопорушення.

11.02.2017 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

12.02.2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, яким заборонено ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

03.04.2017 року постановою заступника прокурора прокуратури міста Києва строк досудового розслідування був продовжений до чотирьох місяців.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розрахунково-платіжними відомостями, протоколами проведених обшуків від 10.02.2017, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, у клопотанні прокурора зазначено, що на даний час неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме: завершити проведення аудиту Головного управління Національної поліції у м. Києві за період з 07.11.2015 по 10.02.2017 на предмет дотримання законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також премій (в тому числі в готівковій формі) особовому складу Головного управління Національної поліції у м. Києві; призначити та провести судово-економічну експертизу на предмет встановлених збитків; провести інші слідчі дії та відповідно до вимог ст. 290 КПК України, необхідно здійснити відкриття матеріалів іншим сторонам та ознайомити сторін кримінального провадження, а також скласти та вручити обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив його задовольнити, підозрюваний та його захисник, заперечували проти його задоволення.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Заявлені ризики з моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшились, та в даний час необхідно продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом. При цьому, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення шляхом зловживання службовим становищем, має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, тому вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан; відсутність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під домашнім арештом та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 червня 2017 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки під час виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту:

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, або суду у визначений ними час;

-цілодобово не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 червня 2017.

Ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: