СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/895/17
ун. № 759/3703/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001902 від 05.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Держави Катар, громадянина Ісламської Республіки Пакистан, зі слів має вищу освіту, проживає в АДРЕСА_1 , зі слів раніше не засудженого,
В С Т А Н О В И В:
07.03.2017 року старший слідчий СВ Святошинського ГУНП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 04.03.2017, приблизно о 23:00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_10 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_11 , вчинив напад на ОСОБА_12 , з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя потерпілого (розбій), із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. Так, 04.03.2017 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_4 , бажаючи покращення свого матеріального становища, запропонував ОСОБА_9 , невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_10 та невстановленій слідством особі на ім`я ОСОБА_11 , вчинити розбійний напад на особу турецької національності, при цьому, повідомив останнім заздалегідь розроблений ним план скоєння вказаного злочину, розподіливши попередньо ролі у вчиненні злочину, згідно якого ОСОБА_9 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, а саме сайти знайомств з іноземцями, повинна була познайомитись та зустрітись з громадянином Турції - ОСОБА_13 та під час спілкування з ним, шляхом обману непомітно змусить його вжити снодійну речовину, у свою чергу невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_11 повинен буде виконувати роль таксиста, з метою контролю за діями потерпілого від моменту вжиття снодійної речовини до моменту втрати ним свідомості, після чого ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_10 , вчинять напад на потерпілого, з метою заволодіння його майном. На пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлені слідством особи на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погодились, тим самим вступили з останнім в попередню злочинну змову. Реалізуючи спільний злочинний план, ОСОБА_9 , 04.03.2017 приблизно о 15.00 годині, знаходячись по вул. Андріївській, 11/7 у м. Києві, виконуючи відведену їй роль, зустрілася із громадянином Турції - ОСОБА_13 , якому запропонувала разом відпочити в розважальних закладах м. Києва та вжити алкогольні напої. На дану пропозицію ОСОБА_14 погодився, не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_9 та інших. Продовжуючи далі спільні злочинні дії, ОСОБА_9 , 04.03.2017 близько 19:00, після відвідування одного з ресторанів міста Києва, разом з потерпілим, заздалегідь орендованим автомобілем марки «Фольксваген», під керуванням невстановленого чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , прибули до будинку буд. АДРЕСА_2 та піднялись до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, де ОСОБА_9 умисно, з метою заволодіння чужим майном, з метою приведення потерпілого ОСОБА_12 до безпорадного стану, підсипала йому в каву невстановлену слідством снодійну речовину (одурманюючі засоби) та запропонувала проїхатись на вище вказаному автомобілі марки «Фольксваген», за кермом якого перебував невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_11 по місту, вважаючи, що потерпілий в автомобілі втратить свідомість та прийде до безпорадного стану, що надасть змогу ОСОБА_4 та невстановленому слідством чоловіку на ім`я ОСОБА_10 , які чекали сигналу від ОСОБА_9 , відповідно до спільного злочинного плану, вчинити напад на потерпілого та заволодіти його майном. Однак, ураховуючи, що потерпілий ОСОБА_14 , після поїздки разом з ОСОБА_9 у вище вказаному автомобілі по місту, свідомість не втратив, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_10 , яким ОСОБА_9 повідомила про дану обставину, дали вказівку привезти потерпілого ОСОБА_12 назад до кв. АДРЕСА_4 . Після цього, ОСОБА_9 запропонувала потерпілому ОСОБА_15 повернутися до вище вказаної квартири, на що останній погодився. Під`їхавши до вище вказаного будинку, ОСОБА_9 запропонувала потерпілому ОСОБА_12 піднятись до вище вказаної квартири АДРЕСА_3 , де зачекати її, на що потерпілий ОСОБА_14 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_9 погодився. 04.03.2017, близько 23:00 год., коли потерпілий увійшов до квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 спільно з невстановленим слідством чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , з метою заволодіння майном потерпілого, діючи узгоджено з ОСОБА_9 та невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_11 , відповідно до розподілених ролей, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_12 , під час якого ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_10 почали наносити численні удари руками по голові та тулубу ОСОБА_12 , заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від який потерпілий впав на підлогу та втратив свідомість, в цей час, ОСОБА_4 , з метою доведення злочину до кінця, обхопив правою рукою за шию потерпілого ОСОБА_12 та почав душити останнього, стискаючи, при цьому дихальні шляхи та перекриваючи таким чином доступ кисню, з метою заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 . Одночасно з цим, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_10 діючи узгоджено згідно розробленого злочинного плану, дістав з кишень штанів потерпілого ОСОБА_12 особисте майно, а саме: мобільний телефон «Айфон 5», ще один невстановлений мобільний телефон, грошові кошти в сумі 1500 гривень та зняв золотий перстень з пальця руки потерпілого. Досягнувши бажаного результату та переконавшись, що потерпілий ОСОБА_14 помер та не подає ознак життя, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_10 , з метою укриття слідів злочину, винесли тіло потерпілого ОСОБА_12 на вулицю та помістивши його до вище вказаного автомобіля, за кермом якого був невстановлений слідством чоловік на ім`я ОСОБА_11 , втрьох відвезли його до вулиці Зодчих в місті Києві, де поряд з будинком №18-В по вул. Зодчих у м. Києві зупинились та викинули з труп потерпілого ОСОБА_12 з автомобіля. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні був забезпечений перекладачем та пояснив, що він категорично заперечує проти висунутої підозри, зазначивши, що за його інформацією, свідок ОСОБА_16 обмовила його через погрози, також зазначив, що не погоджується з висунену тою підозрою, оскільки не скоював жодного злочину, а навпаки став жертвою злочину, оскільки в нього було викрадено гроші в розмірі трьох тисяч доларів США, коштовні часи та мобільний телефон. У задоволенні клопотання просив відмовити.
Захисник в судовому засіданні зазначив, що заперечує проти обрання підозрюваному такого суворого запобіжного заходу, вважає, що можна обмежитись домашнім арештом, або особистим зобов`язанням. Звертав увагу на порушення процедури затримання особи. У задоволенні клопотання просив відмовити.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Святошинського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0001902, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
06.03.2017 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 фактично був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
07.03.2017 року по кримінальному провадженню №0001902 ОСОБА_4 о 09 год. 50 хв. вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України. В судовому засіданні було встановлено, що зміст підозри йому відомий та був перекладений перекладачем.
За інформацією, викладеною в клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом ОМП від 05.03.2017 року; протоколом ОМП (трупа) від 05.03.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_18 ; протоколом огляду предметів; протоколом пред`явлення трупа для впізнання; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Докази для підозри ОСОБА_4 зазначені в повідомленні по підозру, таким чином, окремі докази підозри узгоджуються з іншими. Тому підстав вважати, що підозра є необґрунтованою у слідчого судді немає.
Щодо процедури затримання слід зазначити, що будь-яке позбавлення волі повинне здійснюватися не тільки згідно з основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати цілям ст.5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод, тобто захищати людину від свавілля властей. Так, з аналізу ст.208 КПК випливає, що поняття «безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення» як підстава для затримання хоча законодавчо не врегульоване, проте об`єктивно передбачає невеликий проміжок часу, який минув після скоєного злочину. При цьому, слід зважати, що кожна подія злочину та кожний випадок є різними та унікальними за обставинами. Водночас застосування поняття «щойно вчинила злочин» має місце тоді, коли часова й просторова ознаки перебування особи щодо події та місця вчинення кримінального правопорушення дають підстави запідозрити її в цьому, а тим більше якщо затримання проводиться потерпілим чи очевидцем події або за його свідченнями.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , а також враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна та на строк від десяти років до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, може переховуватись від органів досудового розслідування, що унеможливить встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, впливати на свідків або вчиняти інші злочини та враховуючи те, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання в м. Києві, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя, оцінивши в сукупності ступень тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, зокрема те, що, вважає необхідним застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. На підставі частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, вирішив не визначити розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176 178, 181 - 184, 194, 195, 200, 202 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця держави Катар, громадянина Ісламської Республіки Пакистан, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, строк обчислювати, починаючи з 06.03.2017 року (18 години 00 хвилин).
Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 04.05.2017 року (18 години 00 хвилин) включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Київського СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1