Справа № 1-45/2009
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого____________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

за участю прокурора______________КЛЕПКИ В.Г.

захисника________________________КІККАСА В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, позапартійного, не одруженого, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 358 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 на протязі часу з травня 2005 року по грудень 2007 року, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, повторно здійснив заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, а також вчинив використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

В травні 2005 року ОСОБА_3, підвозячи на своєму автомобілі гр-на ОСОБА_4, який сів до його автомобіля на зупинці громадського транспорту в с. Довголіське, Рокитнянського району Київської області, дізнавшись у розмові з останнім про те, що його син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, за порушення закону повинен нести кримінальну відповідальність і у звязку з цим його викликають до міліції, вирішив обманним шляхом заволодіти коштами ОСОБА_4.

З цією метою ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 завідомо неправдиву інформацію про те, що за кошти в сумі 2 500 доларів США він, нібиито, може допомогти у вирішенні його проблеми, оскільки є юристом і має знайомих в Печерському районному суді м. Києва, а коли ОСОБА_4, погодившись, передав йому кошти в сумі 10 000 грн. привласнив їх і не повернув до сьогоднішнього дня, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, після неодноразових вимог ОСОБА_4 про повернення йому зазначених коштів та погроз про звернення останнього з заявою до міліції, ОСОБА_3 з метою приховання своїх злочинних дій шляхом надання своїм діям статусу цивільно-правових відносин, оформив з ОСОБА_4 в Рокитнянській державній нотаріальній конторі договір позики на суму 10 000 грн., в якій зазначив строк повернення цих коштів 14.12.2005 року. Однак і після цього жодних дій, спрямованих на повернення потерпілому зазначеної суми коштів, ОСОБА_3 не вчинив і борг за вказаним договором позики останньому не повернув.

Крім цього ОСОБА_3, вирішивши заволодіти коштами ВАТ «БТА ОСОБА_6», розташованого в м. Києві на вул. Щербакова, 35, 19 лютого 2007 року звернувся до голови правління ВАТ «БТА ОСОБА_6» із заявою про надання йому кредиту в сумі 5 555 грн. 56 коп.. На підтвердження своєї платоспроможності по кредиту ОСОБА_3 надав працівникам банку довідку про доходи від приватного підприємства (надалі ПП) «ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА» за вихідним номером № 41 від 15.02.2007 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що він працює на вказаному підприємстві на посаді менеджера і за період часу з серпня 2006 р. по січень 2007 р. отримав заробітну платню в сумі 18 712 грн. 44 коп..

Працівники ВАТ «БТА ОСОБА_6», довіряючи ОСОБА_3 та наданій ним інформації, добросовісно помиляючись в правдивості його слів та дій, уклали з останнім 19.02.2007 року кредитний договір № 200092 про надання йому на термін до 19.02.2008 року кредиту в розмірі 5 555 грн. 56 коп. зі сплатою відсотків по ньому.

Отримавши цього ж дня вказану суму коштів ОСОБА_3 використав їх на власні потреби і після завершення визначеного кредитним договором терміну погашення кредиту, отриманий кредит ВАТ «БТА ОСОБА_6» не повернув, спричини вши банку матеріальну шкоду в сумі 5 555 грн. 56 коп..

Крім цього ОСОБА_3 23 лютого2007 року, з метою заволодіння коштами ТОВ «БМ Банк», розташованого в м. Києві на вул. Червоноармійській, 94, звернувся до вказаного банку із заявою про надання йому кредиту в сумі 20 000 грн., надавши при цьому працівникам банку на підтвердження своєї платоспроможності по кредиту довідку про доходи від ТОВ «Украгроконтракт» за вихідним номером № 29 від 19.02.2007 року, до якої були внесені завдомо неправдиві відомості про те, що він працює на вказаному підприємстві на посаді юриста і з серпня 2006 року по січень 2007 року отримав заробітну платню в сумі 27 891 грн. 50 коп., і ксерокопію дублікату трудової книжки на його імя, серії АА № 393166, до якої також була внесена неправдива інформація про те, що він працює в ТОВ «Украгроконтракт» на посаді юриста з 04.08.2005 року.

Цього ж дня працівники ТОВ «БМ Банк», довіряючи ОСОБА_3 та наданій ним інформації, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, уклали з останнім кредитний договір за № 160/230207 і видали йому, терміном на 24 місяці, кредит в сумі 20 000 грн. із сплатою відсотків по ньому.

Отримані кошти ОСОБА_3 привласнив, використав їх на власні потреби і, сплативши за кредитним договором 16 квітня 2007 року єдиний платіж в сумі 1 300 грн., більше жодних платежів за умовами договору не здійснював.

У звязку з цим по кредиту, отриманому ОСОБА_3, відповідно до Генеральної угоди № 3107 від 06.10.2006 року та договору страхування № 3107/11 від 23.02.2007 року, укладених між ТОВ «БМ Банк» та страховою компанією «Лемма» у формі акціонерного товариства закритого типу, 23 липня 2007 р. настала подія, відповідно до якої страховою компанією «Лемма» було сплачено ТОВ «БМ Банк» заборгованість ОСОБА_3 по кредитному договору № 160/230207 в сумі 19 042 грн. 06 коп.. Вказані кошти ОСОБА_3 до сьогоднішнього дня не відшкодовано, внаслідок чого страховій компанії «Лемма» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 19 042 грн. 06 коп..

Окрім цього ОСОБА_3, зустрівшись 1-2 березня 2007 року, близько 23 год., біля будинку культури ВАТ «Росава» в м. Білій Церкві, з гр. ОСОБА_7, з яким з дитинства підтримував дружні стосунки, дізнався від останнього, що той має при собі значну суму коштів і, використовуючи довірливі взаємовідносини з ним, попросив ОСОБА_7 дати йому вборг кошти в сумі 8 000 грн., запевнивши при цьому останнього в тім, що удома в нього такі кошти є, але у звязку з пізнім часом він не хоче по них йти, а тому поверне борг наступного дня.

ОСОБА_7, повіривши ОСОБА_3 та добросовісно помиляючись в правдивості його слів, цього ж вечора надав останньому вборг кошти в сумі 8 000 грн., які останній привласнив, використав на власні потреби і по теперішній час ОСОБА_7 не повернув.

7 березня 2007 року о 21 год. ОСОБА_3, зустрівшись з ОСОБА_7 за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом Алейхема, 64/55, попросив останнього дати йому вборг ще 3 000 грн.. При цьому ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 неправдиву інформацію про те, що він, начебто, отримує кредит і після його отримання поверне останньому і вказані кошти в сумі 3 000 грн., і кошти, взяті в нього в борг раніше.

ОСОБА_7, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, передав останньому кошти 3 000 грн..

Аналогічним способом 14 квітня 2007 року о 10 год. ОСОБА_3, зустрівшись з ОСОБА_7 в м. Ставище, Київської області, обіцяючи віддати раніше взяті в нього вборг кошти, попросив останнього надати йому вборг ще 2 500 грн., запевнивши, що поверне їх йому разом з раніше отриманими коштами.

ОСОБА_7, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, передав останньому кошти в сумі 2 500 грн..

16-17 квітня 2007 року о 14 год. ОСОБА_3, зустрівш ОСОБА_7 біля стоматологічної поліклініки «Беладент», що на вул. Гагаріна, 25 у м. Білій Церкві, черговий раз попросив у нього в борг кошти в сумі 2 000 грн., які обіцяв повернути разом з раніше отриманими коштами до кінця місяця, і ОСОБА_7, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, знову дав останньому вборг кошти в сумі 2 000 грн., які той, рівно як і раніше взяті вборг кошти, останньому не повернув.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків у сумі 15 500 грн..

На початку травня 2007 року ОСОБА_3, зустрівши в с. Семенівка, Обухівського району Київської області, гр. ОСОБА_8, з яким познайомився ще в 2004-2005 роках, та дізнавшисьв розмові про те, що той згубив посвідчення водія і хоче відновити його, погодився надати останньому допомогу у відновленні втраченого посвідчення. На цьому грунті між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 склалися довірливі відносини, які ОСОБА_3 вирішив використати з метою заволодіння коштами останнього.

15 травня 2007 року о 12 год. ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 на автомобілі останнього марки «Черрі», д.н.з. НОМЕР_1, приїхав до ОСОБА_8 в м. Обухів і повідомив йому неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_9 потрібні 800 доларів США на оформлення документів по отриманню кредиту, а також повідомив, що ОСОБА_9 відразу після отримання цього кредиту поверне йому вказані кошти. ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3, передав останньому 600 доларів США (еквівалент 3030 грн.) та 1000 грн., всього - 4030 грн.. Однак ОСОБА_3 вказані кошти привласнив і до теперішнього часу останньому не повернув.

На початку липня 2007 року ОСОБА_3, повідомивши ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що його знайомий продає за 20 000 грн. піноблочну установку, яку він може в даний час реалізувати за 28 000 грн., попросив ОСОБА_8 дати йому вборг 20 000 грн. на придбання цієї піноблочної установки, при цьому запевнив останнього в тім, що протягом двох днів після купівлі установки продасть її і поверне йому всю суму боргу і половину суми прибутку. На підтвердження своїх слів ОСОБА_3 відвіз ОСОБА_8 до с. Томилівки, Білоцерківського району, на вул. Набережну, 121-а, де мешкав гр. ОСОБА_10, який займався продажем піноблочних установок і з яким він (ОСОБА_3В.) був знайомий з 2005 року, та за відсутності останнього продемонстрував ОСОБА_8 піноблочну установку, яка знаходилася на подвірї домоволодіння, після чого останній погодився надати ОСОБА_3 частину коштів у сумі 17 500 грн. за умови його зустрічі з власником піноблочної установки.

ОСОБА_3, з метою заволодіння коштами ОСОБА_8, в змові з невстановленою слідством особою, яку привів на зустріч з останнім на територію Соломянського ринку м. Києва, повідомляючи ОСОБА_8 неправдиву інформацію, представив зазначену особу як власника піноблочної установки. Невстановлена слідством особа, діючи за єдиним з ОСОБА_3 планом, підтвердила, що є власником піноблочної установки, яку продає за 20000 грн., і що дійсно готова передати ОСОБА_3 цю установку при сплаті йому коштів за неї.

ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3 та невстановленій слідством особі, передав останній 17 500 грн. в якості плати за піноблочну установку. Отримавши вказані кошти ОСОБА_3 та невстановлена досудовим слідством особа їх привласнили та по теперішній час потерпілому не повернули.

Окрім цього ОСОБА_3, знаючи про те, що ОСОБА_8 має на меті придбати мікроавтобус для використання його в якості маршрутного таксі, повідомив останньому, що має можливість купити йому мікроавтобус та надати іншу допомогу в реалізації його планів. При цьому, з метою заволодіння коштами ОСОБА_8, повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що має знайомих, які можуть пригнати мікроавтобус з-за кордону, і що ці особи проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6, куди на імя ОСОБА_11 необхідно перерахувати в якості завдатку кошти в сумі 26 500 грн..

ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3, 31 липня 2007 року разом з останнім перерахував з каси № 440 АКБ «Правекс-банк» 26 500 грн. на імя гр-на ОСОБА_11 в м. Рівному, якому ОСОБА_3 насправді був винен кошти, і якому повідомив, що це є розрахунок по його боргах.

У той же час ОСОБА_3, дізнавшись, що у м. Білій Церкві гр. ОСОБА_12 продає мікроавтобус «MERCEDES-BENZ 316», почав вести переговори з останнім про його купівлю. В ході переговорів ОСОБА_3 дізнався, що мікроавтобус не був поставлений на облік в МРЕВ, і щоб це зробити, мікроавтобус оформили на гр. ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, з яким ОСОБА_3 познайомився. Приховуючи від ОСОБА_8 дійсні факти, ОСОБА_3 повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що мікроавтобус вже пригнаний його знайомими з м. Рівного, і що його подальшу продаж здійснює чоловік на імя ОСОБА_14. На підтвердження своїх слів ОСОБА_3 приїхав до м. Києва на Соломянський ринок на мікроавтобусі «MERCEDES-BENZ 316», з приводу купівлі якого вів переговори з ОСОБА_12, і, продемонструвавши його ОСОБА_8, повідомив неправдиву інформацію про те, що вказаний мікроавтобус пригнали на територію України з Германії його знайомі з м. Рівного.

23 серпня 2007 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_3, зустрівшись з ОСОБА_8 в м. Білій Церкві, проїхав з останнім до кафе і, повідомивши останньому неправдиву інформацію про те, що познайомить його з власником мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ 316», познайомив ОСОБА_8 з невстановленою слідством особою, яку представив як ОСОБА_14. Вказана особа, підтримуючи злочинні наміри ОСОБА_3 та діючи з єдиним умислом та за попередньою змовою з останнім, підтвердила, що є власником мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ 316» і що продає його за 34 700 доларів США, після чого ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3 та вказаній особі, передав 46 000 грн. в якості часткового розрахунку за мікроавтобус.

29 серпня 2007 року о 19 год. ОСОБА_3, зустрівшись з ОСОБА_8 в м. Києві на вул. Васильківській біля будівлі «ВіЕйБі Банку», попросив останнього надати йому 5 000 доларів США для викупу належного йому автомобіля «Шкода-Октавіа», який в той час, нібито, знаходився у заставі в його знайомого з м. Житомира, котрому він заборгував вказану вище суму. При цьому ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_8 неправдиву інформацію, що забравши вказаний автомобіль він передасть його йому в користування, оформить документально вказаний автомобіль на маршрут, як «таксі» по м. Києву, і всю виручку, отриману від вказаної діяльності буде передавати йому до повного розрахунку за борг.

ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3, цього ж дня передав останньому 5 000 доларів США, (еквівалент 25 250 грн.) і ОСОБА_3, отримавши вказані кошти, привласнив їх і, не виконавши жодних своїх зобовязань, до теперішнього часу потерпілому їх не повернув.

31 серпня 2007 року о 12 год. ОСОБА_8 зустрівся в м. Білій Церкві на вул. Логінова, 37-А з ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою, яка раніше представлялася ОСОБА_14 - власником мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ 316». При цьому, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою між собою, та з єдиним умислом направленим на заволодіння коштами ОСОБА_8, повідомили останньому неправдиву інформацію, що ними були подані документи на мікроавтобус «MERCEDES-BENZ 316» в Білоцерківське МРЕВ ДАІ для переоформлення мікроавтобуса, і що документи будуть готові до кінця вказаного дня чи на наступний день. ОСОБА_8, довіряючи ОСОБА_3 та невстановленій слідством особі, передав їм 13800 доларів США (еквівалент 69690 грн.)

9 вересня 2007 року ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, яка представлялася власником мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ 316» ОСОБА_14, зустрілися із ОСОБА_8 неподалік центрального ринку м. Білої Церкви і повідомила останньому неправдиву інформацію, що документи на мікроавтобус вже, нібито, оформлені на ОСОБА_8, і що передасть він їх останньому лише після повного розрахунку, на що ОСОБА_8 10 вересня 2007 року о 10 год. під час зустрічі з ОСОБА_3 на вул. Левневського, 53-А в м. Білій Церкві, передав останньому 2 000 доларів США (еквівалент 10 100 грн.), а 15 вересня 2007 року о 15 год. у АДРЕСА_1 ще 1500 доларів США(еквівалент 7 575 грн.).

Всього ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, отримав від ОСОБА_8 в якості розрахунку за мікроавтобус «MERCEDES-BENZ 316» кошти в сумі 133 365 грн., які останніми були привласнені та до цього часу потерпілому не повернуті.

7 жовтня 2007 року ОСОБА_3 зізнався ОСОБА_8 в тім, що, придбавши за його рахунок мікроавтобус «MERCEDES-BENZ 316» він передав його в заставу гр. ОСОБА_15, а отримані за автомобіль кошти програв у казино.

8 жовтня 2007 року ОСОБА_3, після зустрічі з ОСОБА_15, з метою заволодіння коштами ОСОБА_8 повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що розкаюється у вчиненому, що має на меті викупити в ОСОБА_15 вказаний мікроавтобус, і що у звязку з цим має намір отримати в банку кредит. Повідомивши ОСОБА_8, що для оформлення кредиту йому потрібні 300 доларів США, ОСОБА_3 попросив останнього дати йому вказану суму вборг, і ОСОБА_8, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, цього ж дня передав йому 300 доларів США (еквівалент 1 515 грн.).

9 жовтня 2007 року о 12 год. ОСОБА_3 під час зустрічі повідомив ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що документи на отримання кредиту вже подані до банку, і попросив надати йому ще 500 доларів США на проведення експертної оцінки майна, на що ОСОБА_8, знову добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, цього ж дня передав останньому кошти в сумі 500 доларів США (еквівалент 2525 грн.)

21 жовтня 2007 року об 11 год. в м. Києві, біля будівлі «Укрпромбанку», що на б-рі ОСОБА_16, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що видачу йому кредиту вже погоджено з керівництвом банку, і що йому залишилося оформити документи на страхування кредиту, для чого потрібно 400 доларів США, знову попросив у останнього вказану суму вборг і ОСОБА_8 цього ж дня надав йому 400 доларів США (еквівалент 2020 грн.)

Всього ОСОБА_3В, повідомляючи ОСОБА_8 неправдиву інформацію про оформлення кредиту, отримав від останнього 6060 грн., які привласнив і до цього часу потерпілому не повернув.

Таким чином, в результаті вищевказаних дій ОСОБА_3 завдав ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 212 705 грн., що є особливо велимким розміром.

Окрім цього ОСОБА_3, познайомившись влітку 2007 року з гр. ОСОБА_17, який працював начальником служби безпеки ЗАТ «Епос», та дізнавшись від останнього про те, що підприємство шукає нові ідеї по веденню господарської діяльності, вирішив заволодіти коштами ЗАТ «Епос».

З цією метою ОСОБА_3, зустрівшись наприкінці жовтня 2007 року з ОСОБА_17 в кафе «Біла Вежа», повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що він, нібито, займається встановленням економних котельних установок та запропонував за 20 000 грн. закупити для ЗАТ «Епос» котельну установку, обіцяючи при цьому прибуток підприємству внаслідок цієї господарської операції в сумі 5000 грн..

ОСОБА_17 доповів керівництву ЗАТ «Епос» про вказане та отримавши дозвіл, повідомив ОСОБА_3 про можливість проведення лише безготівкових розрахунків, на що останній вказав ОСОБА_17 номер розрахункового рахунку приватного підприємця «ОСОБА_18П.», повідомивши, що це його компаньйон, і бухгалтерією ЗАТ «Епос» 5 листопакда 2007 року на розрахунковий рахунок № 260044710 ПП «ОСОБА_18П.» в м. Рівному було перераховано 20 000 грн.. В подальшому ОСОБА_3 приїхав до м. Рівного, зустрівся з представником ПП «ОСОБА_18П.» - ОСОБА_19 і, представившись йому заступником директора ЗАТ «Епос», отримав в рахунок перерахованих товариством «Епос» 20 000 грн. 8 шт. компютерних установок, які привласнив та використав на власні потреби. Вказаними діями ОСОБА_3 завдав ЗАТ «Епос» матеріальну шкоду в сумі 20 000 грн., які в подальшому вказаному Товариству відшкодував за власний рахунок ОСОБА_17.

Окрім цього ОСОБА_3, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, 9 листопада 2007 року, близько 12-13 год., зустрівшись з ОСОБА_17 біля «каплички», що на вул. Леваневського в м. Білій Церкві, повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що йому потрібні кошти для придбання котельної установки, і, отримавши від ОСОБА_17 15 000 грн., привласнив їх та до цього часу не повернув потерпілому, завдавши йому матеріальних збитків на вказану суму.

Окрім цього ОСОБА_3, зустрівшись у вересні 2007 року з гр-м ОСОБА_20 та дізнавшись в розмові про те, що той займається купівлею-продажем транспортних засобів, вирішив шляхом обману та зловживання довірою останнього заволодіти його коштами.

З цією метою ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_20 неправдиву інформацію про те, що може домовитись зі своїм знайомим, який мешкає в м. Житомирі, про продаж йому автомобіля «Шкода-Октавіа» за 13-14 тисяч доларів США. При цьому повідомив, що для придбання вказаного автомобіля власнику необхідно сплатити завдаток.

ОСОБА_20, повіривши ОСОБА_3, добросовісно помиляючись правдивості його слів та дій, 20 жовтня 2007 року передав останньому біля магазину, розташованого на вул. Петра Запорожця, 64 в м. Білій Церкві, кошти в сумі 6000 доларів США, еквівалентній на той час 30 300 грн., на придбання автомобіля, однак ОСОБА_3 зазначені кошти привласнив.

В подальшому, в листопаді 2007 року, ОСОБА_3 під час зустрічі з ОСОБА_20, повідомив останньому, що кошти отримані від нього на автомобіль, він використав на власні потреби, але на даний час має намір віддати йому борг так як отримує кредит.

8 листопада 2007 року ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_20 додому, повідомив останнього про те, що за кредит він вже домовився, але отримає його лише після того, як внесе перший платіж по цьому кредиту в сумі приблизно 4 000 доларів США, і попросив ОСОБА_20 надати йому вказану суму, а коли той сказав, що таких коштів не має, попросив останнього передати йому автомобіль "PEUGEOT 605", д.н.з. 20051КТ, яким останній керував на підставі генерального доручення. При цьому ОСОБА_3 запевнив потерпілого, що вказаний автомобіль він віддасть під заставу ОСОБА_15, а отримані від останнього кошти використає для отримання кредиту і вподальшому цими коштами розрахується з ОСОБА_15, забере у нього заставлений автомобіль "PEUGEOT 605" і поверне йому разом з коштами, отриманими на придбання автомобіля "Шкода-Октавіа".

ОСОБА_20, добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій ОСОБА_3, передав останньому автомобіль НОМЕР_2, і ОСОБА_3 цього ж дня передав його під заставу ОСОБА_15, а отримані від останнього кошти в сумі 3 900 доларів США, еквівалентні в той час 19 695 гривням, привласнив та використав на власні потреби.

В подальшому ОСОБА_20 сам викупив в ОСОБА_15 із застави автомобіль НОМЕР_2, сплативши останньому за нього 4 200 доларів США, еквівалентні на той час 21 210 гривням.

На початку грудня 2007 року, на неодноразові вимоги ОСОБА_20 повернути отримані від нього кошти ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_20, що віддасть йому кошти, після того, як той надасть йому ще 4 200 доларів США на оформлення кредиту, а щоб ОСОБА_20 не запідозрив його в обмані, запропонував нотаріально оформити договір позики цих грошових коштів, в якому він зазначить також всю раніше отриману від ОСОБА_20 суму коштів.

ОСОБА_20, як і раніше добросовісно помиляючись в правдивості слів та дій гр. ОСОБА_3 погодився на цю пропозицію і 11 грудня 2007 року передав йому кошти в сімі 4 200 доларів США, еквівалентній на той час 21 210 гривням, після чого ОСОБА_3 в нотаріальній конторі приватного нотаріуса ОСОБА_21 підписав договір позики грошових коштів у гр. ОСОБА_20 на суму 75 750 гривень. Отримані 11 грудня 2007 року від ОСОБА_20 кошти ОСОБА_3 також привласнив і не повернув останньому до цього часу.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 72 720 грн., що є великим розміром.

Окрім цього ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підроблених документів.

Знаючи про те, що для отримання кредитів у банківських установах необхідно надати довідки про заробітну платню, ОСОБА_3 1 лютого 2007 року о 12 год. придбав у невстановленої досудовим слідством особи на ринку "Петрівка" в м. Києві за 150 грн. три фіктивні довідки, дві з яких, видані ТОВ "Украгроконтракт", містили неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_3, нібито, працював на ТОВ "Украгроконтракт" на посаді юриста і за період часу з серпня 2006 року по січень 2007 року отримав заробітну платню в сумі 27 891 грн. 50 коп., а третя, видана ПП "ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА", містила неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_3 працював на ПП "ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА" на посаді менеджера і за період часу з серпня 2006 року по січень 2007 року отримав заробітну платню в сумі 18 712 грн. 44 коп..

19 лютого 2007 року ОСОБА_3 з метою отримання кредиту у ВАТ "БТА ОСОБА_6", розташованого в м. Києві на вул. Щербакова, 35, надав працівникам банку підроблену довідку про доходи, видану ПП "ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА" за вихідним номером №41 від 15.02.2007 року, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про його роботу на вказаному підприємстві на посаді менеджера та отримання зарплатні за період часу з серпня 2006 року по січень 2007 року в сумі 18 712 грн. 44 коп., і на підставі цієї довідки з ним було укладено кредитний договір № 200092 та видано кредит у розмірі 5 555 грн. 56 коп..

20 лютого 2007 року ОСОБА_3 з метою отримання кредиту в ТОВ "БМ Банк", розташованого в м. Києві на вул. Червоноармійській, 94, надав працівникам вказаного банку підроблену довідку про доходи від ТОВ "Украгроконтракт" за вихідним номером №29 від 19.02.2007 року, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості про його роботу на вказаному підприємстві на посаді юриста та отримання за період часу з серпня 2006 року по січень 2007 року зарплатні в сумі 27 891 грн. 50 коп., і на підставі цієї довідки з ним було укладено кредитний договір №160/230207 та видано кредит у розмірі 20 000 грн..

7 березня 2007 року ОСОБА_3, використовуючи аналогічним способом підроблену довідку про доходи від ТОВ "Украгроконтракт" за вихідним номером №29 від 22.02.2007 року з унесеними до неї завідомо неправдивих відомостей про його, начебто, роботу на вказаному підприємстві на посаді юриста та отримання за період часу з серпня 2006 року по січень 2007 року зарплатні в сумі 27 891 грн. 50 коп., уклав кредитний договір з № 37.3/АА-027.07.2 з ВАТ "РОДОВІД БАНК", юридична адреса якого: м. Київ, вул. Червоноармійська, 94, і отримав у банку кредит в розмірі 20 000 доларів США, що на той час були еквівалентні 101 000 гривень.

Допитаний судом ОСОБА_3 повністю визнав себе виним у вчиненому за всіма, без винятку, епізодами обвинувачення, і в повному обсязі підтвердив встановлені досудовим слідством обставини скоєних злочинів.

Ствердив, що дійсно в 2005 році познайомився з ОСОБА_4, якого підвозив на своєму автомобілі, і, дізнавшись у розмові з ним про те, що його сина затримали за хуліганство в м. Києві і притягують до кримінальної відповідальності, запропонував останньому свою допомогу у вирішенні питання в суді щодо отримання його сином умовного покарання. При цьому повідомив потерпілому, що вартість його послуг буде коштувати 10 000 грн.. Вподальшому ОСОБА_4 передав йому зазначену суму коштів, але своєї обіцянки не виконав і кошти потерпілому не повернув.

Також ствердив, що обманним шляхов отримав від потерпілого ОСОБА_17 та привласнив кошти в сумі 15 000 грн., які вподальшому використав на власні потреби.

Також за встановлених слідством обставин обманним шляхом заволодів коштами ВАТ «БТА «Банк» в сумі 5 555 грн. 56 коп., коштами ТОВ «»БМ Банк» в сумі 20 000 грн., коштами потерпілого ОСОБА_7 в сумі 15 500 грн., коштами потерпілого ОСОБА_8 в сумі 212 705 грн., коштами ЗАТ «Епос» в сумі 15 000 грн., коштами потерпілого ОСОБА_17 в сумі 15 000 грн. та коштами потерпілого ОСОБА_20 в сумі 72 720 грн..

Щодо використання підроблених довідок про доходи підсудний підтвердив, що 1.02.2007 року купив на ринку «Петрівка» в м. Києві у невідомої йому особи за 150 грн. три довідки про доходи, де була зазначена неправдива інформація про те, що він, начебто, працював в ПП «Украгроконтракт» та в ПП «Зерноторгова спілка» і вподальшому використав указані довідки при оформленні та отриманні кредитів у банківських установах м. Києва ВАТ "БТА ОСОБА_6", ТОВ "БМ Банк" та ВАТ "РОДОВІД БАНК".

У вчиненому розкаявся.

Окрім повного визнання самого ОСОБА_3 вина підсудного у скоєному підтверджується зібраними у справі доказами: показами потерпілих та свідків, письмовими матеріалами справи.

Так потерпілий ОСОБА_4 показав, що дійсно передав підсудному 10 000 грн., які той обіцяв використати для вирішення питання щодо допомоги його сину. Ствердив, що вподальшому зрозумів, що ОСОБА_3 його обманює, і висунув останньому вимогу повернути йому ці кошти, а коли той відмовився заявив про це в міліцію.

Підтвердив, що дійсно на пропозицію підсудного уклав з останнім 30.11.2005 року в нотаріуса у м. Рокитному договір позики на суму 10 000 грн., і що вподальшому за цим договором було виписано та передано на виконання виконавчий напис, однак гроші до цього часу йому не повернуті.

Аналогічні обставини підтвердила свідок ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 231-232).

Підтвердженням наведеного є також:

-вилучений у нотаріуса ОСОБА_23 договір позики від 30.11.2005 р. про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_3 вборг коштів у сумі 10 000 грн. з терміном повернення до 14.12.2005 р. (т. 1 а.с.222-230);

-копія вироку Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2005 р., яким сина потерпілого - ОСОБА_5 засуджено у вказаний вище час до 2х років 6-ти місяців позбавлення волі (т. 3 а.с. 92-106);

- протоколом очної ставки, під час якої потерпілий ОСОБА_4 повністю викрив підсудного в заволодінні обманним шляхом його коштами в сумі 10 000 грн. (т. 3 а.с. 43).

Потерпілий ОСОБА_8 ствердив факт передачі ОСОБА_24 при вищевказаних обставинах 212705 грн., якими той заволодів зловживаючи його (ОСОБА_8) довірою і до цього часу не повернув. Просив стягнути зазначені кошти з підсудного.

Свідок ОСОБА_9 показав, що в травні 2007 р. на власному автомобілі марки «Черрі» на прохання ОСОБА_24 їздив з ним в м. Обухів, де останній взяв у ОСОБА_8 в борг 600 доларів США. Потім ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 ще якісь кошти, однак скільки - не знає. Про те, що ОСОБА_3 брав вказані кошти йому для отримання кредиту, чує вперше. Дійсно в той період він отримував кредит в Банку «ПУМБ», про що знав ОСОБА_3, так як тоді вони тісно спілкувалися, але при оформленні документів та отриманні кредиту ніяких коштів сплачувати необхідності не було. В свою чергу ніяких коштів у ОСОБА_3 в борг не брав. Дійсно 04.06.2007 р. отримав в Білоцерківському відділенні банку «ПУМБ» кредит в сумі 40000 доларів США в заставу під належну йому квартиру, однак до отримання вказаного кредиту ОСОБА_3 ніякого відношення не мав. (том 1 а.с.96-97)

Свідок ОСОБА_25 показав, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 під різними причинами видурив у ОСОБА_8 кошти, які в подальшому привласнив. Ствердив, що особисто був свідком того, як тричі ОСОБА_8 передавав ОСОБА_3 та особам, що йому підігрували, кошти. (том 1 а.с.34-35)

Свідок ОСОБА_15 показав, що надає допомогу в роботі підприємству «Союз-Авто», розташованому біля Білоцерківського МРЕВ ДАІ по вул. Толстого в м. Біла Церква, яке купує транспортні засоби з рук у людей. Він здійснює пошук зазначених транспортних засобів, які купує, а в подальшому - перепродає на вказане підприємство. ОСОБА_3 приїхав до нього з пропозицією викупити мікроавтобус «Мерседес-Спрінтер 316» що знаходився в заставі у ОСОБА_26, який займається купівлею та продажем нерухомості. Вони домовилися, що після того як він викупить мікроавтобус, він буде знаходитися у нього місяць, і якщо ОСОБА_3 за цей час його не викупить він буде мати право розпорядитися ним за власним розсудом. Він зателефонував ОСОБА_26 і останній підтвердив що дійсно має мікроавтобус в заставі і в нього є всі нотаріально оформлені документі, він готовий його перепродати. Через декілька днів він, ОСОБА_3 та ОСОБА_26 зустрілися у приватного нотаріуса ОСОБА_27 ОСОБА_26 мав всі документи на мікроавтобус, відповідно до яких мікроавтобус належав ОСОБА_14, але ОСОБА_26 мав генеральне доручення від ОСОБА_14 на право розпорядження мікроавтобусом, та розписку від останнього, що той за мікроавтобус отримав кошти і ніяких претензій не має. Він передав ОСОБА_26 кошти, а останній оформив генеральне доручення на право розпорядження вказаним мікроавтобусом. Присутній при цьому ОСОБА_3 написав йому розписку, що отримав від нього 31000 доларів США за вказаний мікроавтобус. Після цього він передав кошти в сумі 30400 доларів США ОСОБА_26, та ОСОБА_3 і вони в його присутності поділили їх: ОСОБА_26 забрав 24000 доларів США, а все інше забрав ОСОБА_3

Стосовно 600 доларів ствердив, що він їх повинен був сплатити по домовленості із ОСОБА_3 як розрахунок за встановлення сидінь в мікроавтобус, але в подальшому вказана сума так сплачена і не була. На стоянці, біля 5-го військового майданчику він забрав вказаний мікроавтобус та перегнав на площадку до Білоцерківського МРЕВ ДАІ.

ОСОБА_3 декілька разів телефонував йому та казав, що все буде нормально і він викупить вказаний мікроавтобус. 25.10.2007 р. ОСОБА_3 повідомив, що готовий виплатити кошти. На зустріч разом з ОСОБА_3 приїхали ще декілька чоловік. ОСОБА_3 підійшов і повідомив, що він приїхав з напарником, з яким має намір вказаний мікроавтобус поставити на маршрут, при цьому він показав на особу, яку представив як ОСОБА_8 В свою чергу ОСОБА_8 зазначив, що це його мікроавтобус і оформляти останній потрібно на нього. Саме ОСОБА_8 передав йому 32400 доларів США, після чого він переоформив документи - біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу на ОСОБА_8.

Про достовірність показів свідка ОСОБА_15 свідчать вилучені у нотаріуса ОСОБА_27 документи, які підтверджуються факт оформлення ОСОБА_26 на ОСОБА_6 6.10.2007 р. довіреності на право розпорядження мікроавтобусом «MERCEDES-BENZ 316», д.н.з. АІ 8901ВС (т. 1 а.с. 65-71) та ксерокопія виданого підсудному біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № 743722 від 25.10.2007 р., який підтверджує факт подальшого продажу ОСОБА_15 вказаного мікроавтобуса ОСОБА_28 (т. 1 а.с. 31).

Свідок ОСОБА_29 показав, що його син ОСОБА_28 та ОСОБА_8 вирішили придбати мікроавтобус і допомогти у вказаному їм погодився ОСОБА_3, житель м. Біла Церква. В подальшому із ОСОБА_3 спілкувався ОСОБА_8, зі слів останнього йому відомо, що він передав ОСОБА_3 на придбання мікроавтобуса вказану ОСОБА_3 суму, близько 30000 доларів США. Особисто він був свідком передачі ОСОБА_3 частини з вказаних коштів: 1500 чи 2000 доларів США. за його місцем проживання 15.09.2007 р., при цьому ОСОБА_3 вказував, що кошти він передасть в м. Рівне, а їм передадуть документи на мікроавтобус з м. Кіровоград, що за автобус вони вже нічого не винні і документи у них будуть вже увечері. Однак забравши кошти ніяких документів ОСОБА_3 так і не передав, а обманув ОСОБА_8 та його сина.

Свідок ОСОБА_28 ствердив, що 15.05.2007 року, коли вони з ОСОБА_8, ОСОБА_25 та ОСОБА_30 знаходились у м. Обухові, туди приїхав ОСОБА_3, котрий повідомив, що його знайомому на прізвище ОСОБА_9 потрібні кошти для оформлення кредиту, і взяв у ОСОБА_8 600 доларів США та 1000 грн., які обіцяв повернути через декілька днів.

Вподальшому вони удвох з ОСОБА_8 вирішили купити мікроавтобус і з цього приводу ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_3 і той запропонував йому свою допомогу в придбанні автомобіля. Дещо пізніше ОСОБА_8 за вказівкою підсудного перерахував 26 500 грн. в м. Рівне, а ще пізніше передав підсудному в якості розрахунку за мікроавтобус кошти готівкою, приблизно 30 000 доларів США. Він був очевидцем того, як ОСОБА_3 передавалися кошти в сумі 1 500 доларів США 15.09.2007 року о 15 год. в м. Києві на АДРЕСА_2, і як 29.08.2007 року ОСОБА_8 Вю.О. там же в Києві на прохання ОСОБА_3 передав останньому 5 000 доларів США для викупу автомобіля із застави. ОСОБА_3 при цьому обіцяв, що, забравши автомобіль, відразу оформить його на ОСОБА_8 і поставить на маршрут як «таксі», щоб відробити останньому борг, однак в подальшому підсудний жодної із своїх обіцянок не виконав, отримані від ОСОБА_8 кошти привласнив, мікроавтобус, придбаний за кошти потерпілого, передав у заставу і ОСОБА_8 змушений був його викуповувати за 30 000 доларів США.

Свідок ОСОБА_12 показав, що восени 2006 р. він і його син ОСОБА_31 в м. Виноградовому, Закарпатської області, купили мікроавтобус «Мерседес-спрінтер 316 МD» чорного кольору. На вказаний мікроавтобус на себе та свого сина він оформив генеральне доручення, а тому в подальшому ні він, ні його син не могли оформити право власності на себе. Мікроавтобус купили, щоб поставити на маршрут, але це в них не вийшло і тому він стояв в подвірї і ним не користувалися і на облік в МРЕВ м. Біла Церква не ставили.

В подальшому вони вирішили мікроавтобус продати і дали обяву в газету «Автобазар». Через тиждень зателефонував чоловік, як виявилось - ОСОБА_3 іповідомив про намір купити їх мікроавтобус. Потім ОСОБА_3 приїхав до них додому, оглянув і, дізнавшись про ціну (31 000 доларів США) через декілька днів привіз йому 1000 доларів США завдатку, після чого його син на прохання підсудного їздив указаним мікроавтобусом до м. Києва, де його дивилося ще якісь люди, а також в якомусь банку фотографували.

Через деякий час ОСОБА_3 привіз ще 5 000 доларів США і попросив оформити на нього мікроавтобус з тим, щоб він почав переоформляти його з вантажного на пасажирський, але він відмовив і сказав, що переоформить його після повного розрахунку. При цьому запропонував оформити автобус на ОСОБА_13 і, щоби не гаяти часу, за кошти ОСОБА_3 почати його переобладнання на пасажирський варіант.

Через місяць ОСОБА_3 привіз ще 10 000 доларів США і після цього мікроавтобус був переданий для переобладнання його знайомому Денисюку чи Денисенку, який мешкає за адресою: м. Біла Церква, вул. Таращанська, 50, і ОСОБА_3 привіз ще 5 000 доларів США. В розмові останній стверджував, що купує мікроавтобус за кошти хлопців, які йому довіряють і хочуть купити пять мікроавтобусів, а його поставити старшим, щоб він контролював їх роботу.

В подальшому ОСОБА_3 довгий час не розраховувався, йому надоїло чекати і він повідомив останнього, що продасть автобус, якщо той найближчим часом не сплатить за нього кошти. Після цього ОСОБА_3 повідомив, що знайшов спонсора, і привіз двох незнайомих хлопців, які оглянули автобус, перевірили документи і після цьго ОСОБА_13 оформив на одного з них генеральне доручення. Потім у їх офісі, що біля магазину «Фокстрот» по бул. 50 р. Перемоги хлопці в присутності ОСОБА_3 передали йому (ОСОБА_31) 11 000 доларів США і взяли з ОСОБА_13 розписку про те, що з ним повністю розрахувалися за мікроавтобус. (т. 1 а.с. 43-44).

Аналогічні обставини підтвердили свідки ОСОБА_31 (т. 1 а.с. 45-46), ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 89-90), ОСОБА_26 (т. 1 а.с. 47-48) та ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 49-50).

Наведене стверджене документами, вилученими в Білоцерківському МРЕВ ДАІ, відповідно до яких за ОСОБА_13 мікроавтобус «MERCEDES-BENZ 316» номерний знак АІ 8901ВС був зареєстрований 28.08.2007 р. на підставі біржового договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_13 та ОСОБА_31 (том 1 а.с.74-84), документами вилученими у нотаріуса ОСОБА_33, якими стверджено факт, що ОСОБА_13 на ОСОБА_26, було оформлено 18.09.2007 р. довіреність на право розпорядження мікроавтобусом «MERCEDES-BENZ 316» номерний знак АІ 8901ВС.(том 1 а.с.55-57), а також документами вилученими в першій державній нотаріальній конторі м. Біла Церква - договором позики від 21.09.2007 р., яким стверджено факт, що ОСОБА_3 у ОСОБА_26 було отримано в борг 119500 грн., які він був зобовязаний повернути до 21.10.2007 р. (т. 1 а.с.58-61)

Свідок ОСОБА_34 ствердив, що з квітня по грудень 2007 р. нерідко возив на своєму автомобілі як таксі ОСОБА_3, який неодноразово їздив на вул. Червонофлотську в м. Біла Церква за місцем проживання громадянина, який займається продажем мікроавтобусів. Також йому було відомо, що у ОСОБА_3 був знайомий на імя ОСОБА_8, у якого ОСОБА_3 постійно брав кошти.

Свідок ОСОБА_10 показав, що за місцем свого проживання в с. Томилівці на вул. Набережній, 121-А продає піноблочні установки і в звязку з цим на його подвірї літом-осінню 2007 року знаходилась одна така установка. ОСОБА_3, знаючи про це, пропонував йому свою допомогу у відшуканні покупців на піноблочні установки і на протязі 2007 року неодноразово привозив до нього клієнтів, не завжди у його присутності. Ствердив, що таку особу як ОСОБА_8 він не знає, ніколи його не бачив і в м. Києві з останнім не зустрічався. 20 000 грн., як розрахунок за піноблочну установку, не отримував (т. а.с. 104-105).

Свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_3 одного з днів у липні 2007 року зателефонував йому і повідомив, що їде в справах на західну ОСОБА_16, і що на цю поїздку йому з м. Києва повинні переказати кошти, а так як він не взяв з собою паспорта, то попросив дозволу переказати кошти на його імя. Він погодився і надав останньому свої реквізити. Після цього дійсно в Рівненську філію АКБ «Правекс банк» надійшли кошти в сумі біля 26 000 грн. від якогось невідомого чоловіка з м. Києва. Вказані кошти він зняв готівкою і віддав ОСОБА_3. Вподальшому в листопаді 2007 року ОСОБА_3 приїхав до нього і повідомив, що йому потрібно купити компютери до котельних установок. З цього приводу він познайомив останнього з ОСОБА_35 (т. 1 а.с. 156-157).

Покази ОСОБА_11 підтверджуються вилученими в банківських установах документами, а саме: з АКБ «Правекс-Банку» (том 1 а.с.111-113), та з АКБ «Правекс-Банк» м. Рівне(том 1 а.с.239-241), якими стверджено, що ОСОБА_11 зняв та в подальшому передав кошти ОСОБА_3В, які на м. Рівне довіряючи ОСОБА_3, перерахував ОСОБА_8, як передоплату за мікроавтобус.

Потерпілий ОСОБА_17 ствердив суду, що працює начальником служби безпеки на ЗАТ «Епос» в м. Біла Церква, вул. Толстого 44. Підприємство займається продажем насосного обладнання та земельних снарядів, однак з метою розширення діяльності його підприємство вело пошук нових ідей в які можливо було вкласти кошти з метою отримання прибутку.

ОСОБА_3 прийшов до нього разом із ОСОБА_8 з проханням надати ОСОБА_8 допомогу в оформленні документів на отримання посвідчення водія.. До нього вказаних осіб підвели, так як він раніше працював в міліції і знається на законах. Він надав консультацію. 3 листопада 2007 р. йому зателефонував ОСОБА_3, попросив про зустріч, під час якої показав фотографії котельних установок та повідомив, що бізнесом по продажу і установленню котельних установок займається вже довгий час з громадянином на імя ОСОБА_11, який проживає на західній ОСОБА_16. 04.11.2007 р. він зустрівся із директором ЗАТ «Епос» ОСОБА_36 показав йому фотознімки отримані від ОСОБА_3 та розповів те, що почув від останнього про можливість прийняти участь в господарській операції по придбанню котельних установок. Директор зацікавився вказаним питанням і дав дозвіл довести вказану господарську операцію до кінця.

4-5.11.2007 р. ОСОБА_3 вказав номер рахунку 9527 у Рівненській філії «Приват-Банку». Кошти були перераховані 05.11.2007 р. в сумі 20000 грн. Документи, підтвердження отримання коштів, ОСОБА_3 вказав, що привезе йому через два-три дні, після того як зїздить на західну ОСОБА_16.

9.11.2007 р. ОСОБА_3 надіслав йому на мобільний телефон «SMS-повідомлення» в якому просив терміново ще 3000 доларів США. Він зразу йому зателефонував і останній повідомив, що за перерахованих ним 20000 грн. було придбано компютери до котлів, а тепер терміново потрібні кошти на котельну установку, яка знаходяться в м. Києві. Обіцяв того ж дня придбати котельну установку і на наступний день віддати 3300 доларів США, з врахуванням прибутку. На питання чому він раніше не вказав, що йому потрібно буде не 4000 доларів США, а 7000 доларів США, останній повідомив, що з ним не розрахувалися за попереднє встановлення котельної установки і тому у нього не має своїх коштів, які він мав намір вкласти в цю господарську операцію.

При цьому ОСОБА_3 повідомив, що кошти, а саме 3000 доларів США йому потрібні готівкою. Довіряючи ОСОБА_3 та тій інформації, що він йому повідомляв, він передав останньому в той же день біля будинку №47/1 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, готівкою 15000 гривень своїх власних коштів. Про отримання вказаних коштів ОСОБА_3 ніяких розписок не писав. 12.11.2007 р. ОСОБА_3 приїхав до магазину «Наталка», де передав йому лише 300 грн. Після вказаної зустрічі ОСОБА_3 зник та перестав відповідати на телефонні дзвінки, телефон був відключений або зайнятий. В кінці листопада 2007 р. зрозумівши, що ОСОБА_3 його обманює, він направив останньому повідомлення, що напише заяву в міліцію. ОСОБА_3 одразу йому зателефонував і приїхав на роботу Він примусив останнього написати розписки та договори позики про отримання від нього в борг коштів в сумі 17100 грн. та 28500 грн. і вказав, що якщо він не віддасть кошти, то він використає розписки, щоб забрати з нього більше коштів ніж він взяв насправді. Після вказаного ОСОБА_3 передав йому 2000 грн. до 23-24.12.2007 р., а також до вказаного часу надав йому як підтвердження використання 20000 грн. отриманих від ЗАТ «Епос» ксерокопію свідоцтва про сплату єдиного податку, та про державну реєстрацію приватного підприємця ОСОБА_18, та оригінал рахунку-фактури №19-0811 від 8.11.2007 р. Після зазначеного ОСОБА_3 зник і він його більше знайти не міг. Коли він почав розшукувати ОСОБА_3, то звернувся до ОСОБА_8 і дізнався від останнього, що ОСОБА_3 під виглядом купівлі йому мікроавтобуса також шляхом обману заволодів його коштами на дуже значну суму. Після цього зрозумів, що має справу з шахраєм, який живе за рахунок обману інших осіб і тому вирішив звернутися до міліції.

Покази ОСОБА_17 підтверджуються документами, а саме реєстраційними документами ОСОБА_18, платіжним дорученням №1968 від 05.11.2007 р., рахунком-фактурою №19-0811 від 08.11.2007 р., двома договорами позики, якими підтверджується факт перерахування 20000 грн. ЗАТ «Епос» на ПП «ОСОБА_18П.», та той факт що 27.11.2007 р. ОСОБА_3 було написано ОСОБА_17 дві розписки про отримання в борг коштів в сумах 17100 грн. та 28500 грн. (том 1 а.с.127-138).

Наведені обставини ствердив суду і свідок ОСОБА_36, який зазначив, що ОСОБА_17 сплатив підприємству 20000 грн. і на даний час підприємство претензій ні до кого не має (т. 1 а.с. 139-140).

Свідок ОСОБА_18 ствердила, що дійсно зареєстрована як приватний підприємець, але всю діяльність по її приватному підприємству здійснює її брат ОСОБА_19, а тому про господарські взаємовідносини з гр. ОСОБА_3, чи ЗАТ «Епос» їй нічого не відомо (т. 1 а.с. 143-144).

Свідок ОСОБА_19 ствердив, що з 14.03.2006 р. займається роздрібною торгівлею непродовольчих товарів. В листопаді 2007 р. до нього звернувся постійний клієнт ОСОБА_11 з громадянином, якого представив, як ОСОБА_3, заступника директора ЗАТ «Епос» і повідомив, що останній хоче купити до котельних установок компютери. Він погодився реалізувати вказані компютери і надав розрахунковий номер своєї сестри, що є приватним підприємцем «ОСОБА_18П.». В подальшому на вказаний рахунок фірмою ЗАТ «Епос» дійсно були перераховані 20000 грн. і він відпустив ОСОБА_3 компютери до котельних установок на вказану суму. Відпущені вони були від ПП «ОСОБА_18П.», при цьому ОСОБА_3 в документах ніде не розписався повідомивши, що надішле підписані документи після підписання їх на офісі підприємства.(т. 1 а.с.150-151).

Наведене підтверджується документами про отримання підсудним коштів від ЗАТ «Епос» та про відпуск останньому підприємством товару (т. 1 а.с. 152-154).

Потерпілий ОСОБА_37 показав, що у вересні 2007 р. ОСОБА_3 повідомив йому, що в його знайомого є автомобіль «Шкода-Октавіа», вартістю близько 14 000 доларів США., і що він готовий пригнати для нього вказаний автомобіль, але для цього йому потрібна попередня оплата за автомобіль - половина його вартості.

Він погодився на пропозицію ОСОБА_3 і, довіряючи останньому, передав йому 6 0000 доларів США як передоплату за автомобіль. Через три дні ОСОБА_3 йому зателефонував та повідомив, що належні йому кошти він передав власнику зазначеного автомобіля, що він в даний час у відрядженні, і що йому нема чого хвилюватися. Після цього ОСОБА_3 заспокоював його ще протягом двох тижнів, доки він його не впіймав. Тоді підсудний повідомив, що автомобіль власником вже проданий іншій людині, проте надати потерпілому анкетні дані власника автомобіля відмовився, пообіцявши, що кошти в останнього забере сам. Він зрозумів, що його кошти ОСОБА_3 привласнив.

Потім ОСОБА_3 повідомив, що має намір взяти в банку кредит для того, щоби повністю розрахуватися з ним, і попросив надати йому на оформлення кредиту кошти в сумі 4 200 доларів США або надати йому належний йому автомобіль «Пежо 605» для того, щоб він віддав його під заставу знайомому ОСОБА_10, котрий за це надасть йому потрібну для отримання кредиту в банку суму коштів. Він повірив ОСОБА_3 і передав йому передав йому свій автомобіль «Пежо 605», д.н.з. НОМЕР_3, однак протягом наступних двох тижнів останній кредиту не отримав і він, зрозумівши, що може втратити свій автомобіль, змушений був викупити його в ОСОБА_15 за свої кошти - за 4200 доларів США.

Борг ОСОБА_3 перед ним складав уже 10 200 доларів США і останній знову попросив у нього кошти, обіцяючи після цього повністю розрахуватися з ним. Він знову повірив ОСОБА_3 і передав йому потрібну суму коштів, на яку у нотаріуса було оформлено договір позики. Однак після цього ОСОБА_3 зник і він знову змушений був викуповувати свій автомобіль у ОСОБА_15 за 3400 доларів США.

Свої покази ОСОБА_20 повністю підтримав на очній ставці з підсудним ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 44).

Наведене підтверджується також вилученим у приватного нотаріуса ОСОБА_21 договором позики від 11.12.2007 року, згідно з яким ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_20 кошти в сумі 75 750 грн., а також документами, які підтверджують наявність у потерпілого автомобіля «Пежо 605», д.н.з. НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 174-179, 185-191).

Свідок ОСОБА_38 показав, що займається купівлею-продажем транспортних засобів разом з ОСОБА_20 і знає, що ОСОБА_3 шляхом обману заволодів коштами останнього в сумі 15 000 доларів США. Ствердив, що підсудний сам, у його присутності, підтвердив факт отримання від потерпілого коштів у сумі 6 000 доларів США в якості оплати за автомобіль. Вказані кошти останній привласнив і витратив на власні потреби. Також ОСОБА_3, під виглядом отримання кредиту для розрахунку із ОСОБА_20, взяв у останнього автомобіль «Пежо 605» і віддав його під заставу, а сам з отриманими за автомобіль коштами в сумі 3 800 доларів США зник, тому ОСОБА_20 змушений був викупити вказаний автомобіль з-під застави за свої кошти в сумі 4 200 доларів США.

В подальшому ОСОБА_20 ще раз надав ОСОБА_3 кошти в сумі 4 400 доларів США, але цього разу на вказану суму було оформлено договір позики (т. 1 а.с. 180-181)..

Свідок ОСОБА_15 підтвердив факт передачі підсудним 8.11.2007 року йому під заставу автомобіля ОСОБА_20, марки «PEUGEOT 605», д.н.з. НОМЕР_3, за вказаних потерпілим обставин. Ствердив, що ОСОБА_3 повідомив, що передає автомобіль йому під заставу для того, щоби за отримані від нього кошти в сумі 3900 доларів США викупити інший автомобіль.

Він повірив ОСОБА_3 і, взявши у останнього під заставу вказаний автомобіль разом з документами на нього, передав йому 3 900 доларів США. Вподальшому зазначений автомобіль викупив унього ОСОБА_20 за 4 200 доларів США. При цьому останній повідомив, що ОСОБА_3 його обдурив.

Другий раз він зустрічався з ОСОБА_20 11.12.2007 року, коли останній вже сам передав йому автомобіль НОМЕР_4, під заставу в сумі 3000 доларів США. ОСОБА_20 приїхав до нього разом із ОСОБА_3 та ще якимось чоловіком. В подальшому ОСОБА_20 приїхав і забрав у нього вказаний автомобіль та повернув отримані під заставу цього автомобіля кошти (т. 1 а.с. 196).

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що знає ОСОБА_3 з дитинства. З 2006 р. ОСОБА_3 почав грати на гральних автоматах і у звязку з цим у останнього почалися проблеми. У вересні місяці 2007 року ОСОБА_3 приїхав до нього і повідомив, що якщо він хоче, щоб він віддав взяті у нього раніше вборг кошти, йому потрібно представитися особою, яка здійснює продаж мікроавтобуса. На запитання перед ким він повинен зіграти цю роль останній повідомив, що перед чоловіком на прізвище ОСОБА_8. Від указаної пропозиції він відмовився.

Ствердив, що ОСОБА_3 заборгував йому особисто 15 000 грн., які під різними причинами взяв у нього на протязі березня 2007 року. Будь-яких розписок ОСОБА_3 йому не писав, але кошти обіцяв повернути до кінця квітня 2007 року, однак до цього часу борг йому не повернув. (т. 1 а.с. 199-200, 205-207).

Вина підсудного у вчиненому підтверджується також:

- письмовою зявою АТЗТ СК «Лемма», якою адміністрація вказаного Товариства повідомила правоохоронні органи про те, що АТЗТ СК «Лемма» сплатило ТОВ «БМ Банк» страхову суму в розмірі 19 042 грн. 06 коп. за те, що ОСОБА_3, отримавши в ТОВ «БМ Банк» 23.02.2007 року кредит у сумі 20 000 грн. та сплативши лише перший платіж, вподальшому перестав погашати кредит перестав і врезультаті цього наступили страхові наслідки, за якими АТЗТ СК «Лемма» вимушена була сплатити банку зазначену суму коштів (т. 2 а.с. 118-143);

- документами ТОВ «БМ Банк», які підтверджують факт укладення з підсудним 23.02.2007 року кредитного договору № 160/230207 та видачі останньому кредиту в розмірі 20 000 грн., підставою до отримання якого стали подані ОСОБА_3 документи, серед яких: заява, в якій останній зазначив, що працює в ТОВ «Украгроконтракт»; видана вказаним ТОВ довідка про доходи № 29 від 19.02.2007 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3, працюючи на вказаному підприємстві з серпня 2006 року по січень 2007 року, отримав заробітну платню в розмірі 27891 грн. 50 коп.; ксерокопія трудової книжки, в якій зазначено, що ОСОБА_3 працює в ТОВ «Украгроконтракт» з 04.08.2005 року (т. 2 а.с. 146-161);

- довідками з управління пенсійного фонду м. Бориспіль та Бориспільської ОДПІ, якими підтверджується, що ОСОБА_3 ніколи не працював в ТОВ «Украгроконтракт» і заробітну платню в указаному ТОВ не отримував (т. 2 а.с. 100-111);

- письмовою зявою ВАТ «БТА ОСОБА_6» №04-1-02/842 від 06.05.2008 р., відповідно до якої 19.02.2007 р. ОСОБА_3 було отримано кредит, який останнім не сплачувався (т. 2 а.с. 185-192).

- документами ВАТ «БТА ОСОБА_6», які підтверджують факт отримання ОСОБА_3 в указаному банку кредиту в сумі 5 555 грн. 56 коп. на підставі кредитного договору № 200092 від 19.02.2007 року на підставі поданих підсудним документів, зокрема фіктивної довідки про доходи, виданої ПП «ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА», № 41 від 15.02.2007 р., в якій зазначено, що ОСОБА_3 працює в ПП «ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА» на посаді менеджера із заробітною платою в 18 721 грн. 44 коп. (т. 2 а.с. 166-181);

- довідками управління пенсійного фонду в Оболонському районі м. Києва та ДПІ Оболонського району м. Києва, якими підтверджується та обставина, що ОСОБА_3 ніколи не працював в ПП «ЗЕРНОТОРГОВА СПІЛКА» і зарплатні там не отримував (т. 2 а.с. 197-202);

- висновком судово-почеркознавчої експертизи №349 від 28.07.2008 року, який свідчить про те, що підписи в двох договорах займу та розписках до них від 27.11.2007 р., написаних потерпілому ОСОБА_17 про отримання від нього та ЗАТ «Епос» коштів, один з яких на суму 17 100 грн., інший - на суму 28 500 грн., в договорі позики грошових коштів від 11.12.2007 р., написаному потерпілому ОСОБА_20 про отримання від нього коштів в сумі 75 750 грн., в договорі позики від 30.11.2005 р., написаному потерпілдому ОСОБА_4 про отримання від нього коштів в сумі 10 000 грн., в кредитному договорі № 37.3/АА-027.07.2 від 10.04.2007 р., складеному у ВАТ «РОДОВІД БАНК» про отримання кредиту на 101 000 грн., в кредитному договорі № 160/230207 від 23.02.2007 р., складеному в ТОВ «БМ Банку», та в «кредитному договорі №2000092» від 19.02.2007 р., складеному у ВАТ «БТА ОСОБА_6»», виконані ОСОБА_3 (т. 3 а.с. 47-52).

Згідно висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 691 від 30.07.2008 року ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, він міг тоді і може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 3 а.с. 57).

Таким чином суд, дослідивши зібрані у справі докази, належним чином їх проаналізувавши та оцінивши, дійшов до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії підсудного досудовим слідством вірно кваліфіковані:

-за ст. 190 ч. 4 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;

- за ст. 358 ч. 3 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Обираючи підсудному покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність останнього обставини, особу підсудного.

ОСОБА_3 несудимий, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є потерпілим від наслідкфів аварії на Чорнобильській АЕС.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується формально позитивно.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Приймаючи до уваги викладене, а також тяжкість та кількість скоєних підсудним злочинів, невідшкодування останнім збитків потерпілим, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим суд, приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_3 декількох обставин, що помякшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених останнім злочинів, як то відсутність судимості, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів та наявність статусу потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, враховуючи особу підсудного та наявність у останнього бажання щодо якнайшвидшого відшкодування збитків потерпілим, свідченням чого є вжиті під час судового розгляду справи заходи по добровільному частковому відшкодуванню збитків потерпілим ОСОБА_4, ОСОБА_20, ОСОБА_17, та ОСОБА_8, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 69 КК України і при визначенні покарання за ст. 190 ч. 4 КК України призначити останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією вказаної статті.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Заявлені у справі потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_17 цивільні позови ОСОБА_3 визнав.

Суд визнає вказані позови повністю обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з урахуванням часткового відшкодування завданих їм збитків у ході судового розгляду справи. Стягненню з підсудного на користь ОСОБА_8 підлягає сума 212 181 грн., на користь ОСОБА_17 34 790 грн. 40 коп..

Оскільки ОСОБА_17 своїми коштами відшкодував ЗАТ «Епос» збитки в сумі 20 000 грн., (кошти привласнені ОСОБА_3В.) що стверджено відповідним листом ЗАТ «Епос», і у звязку з цим уточнив свої позовні вимоги, суд вважає за необхідне вказану суму стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17.

Оскільки встановлено, що в даний час державною виконавчою службою Білоцерківського міськрайонноого управління юстиції відкрито три справи про стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь потерпілих у даній кримінальній справі ОСОБА_4, ОСОБА_20, ВАТ «БТА ОСОБА_6» та страхової компанії «Лемма», цивільні позови останніх розгляду не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 4, 358 ч. 3 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 190 ч. 4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 4 (отири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його індивідуальною власністю, в дохід держави;

- за ст. 358 ч. 3 КК України 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_3 визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його індивідуальною власністю, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 212 181 грн. і на користь потерпілого ОСОБА_17 34 790 грн. 40 коп. врахунок відшкодування завданих останнім збитків. Всього 246 971 грн. 40 коп..

Речові докази (документи) - залишити у справі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та області. Строк покарання останньому рахувати від 23.07.2008 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області , через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб: засудженим від дня отримання копії вироку; іншими учасниками процесу від дня проголошення вироку.

Суддя: ,