Справа № 284/237/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року смт. Народичі
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
за частиною 1 статті 309 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 20 лютого 2017 року близько 11 години на сміттєзвалищі, розташованому у полі поблизу смт.Народичі Житомирської області, під час збирання металобрухту знайшов паперову коробку з під цукерок, наповнену сухою рослинною масою рослин коноплі та, усвідомлюючи, що ці рослини є наркотичним засобом, забрав зазначену коробку з собою, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Після цього поклав коробку з під цукерок, в якій знаходились рослини коноплі, до багажного відділення власного автомобіля марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , де в послідуючому незаконно зберігав без мети збуту.
24 лютого 2017 року о 18 годині працівниками поліції Народицького ВП Коростенського ВП ГУ Національної поліції в Житомирській області під час патрулювання був зупинений автомобіль ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в багажному відділенні якого під час поверхневого огляду було виявлено та вилучено паперову коробку з під цукерок, в якій знаходилась суха подрібнена рослинна маса зеленого кольору.
Згідно висновку експерта №2/198 від 27 березня 2017 року вилучена в автомобілі Данильченка речовина рослинного походження зеленого кольору, має ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканнабінол та суміш канабіноїдів і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою в перерахунку на висушену речовину 25,346 грама.
Своїми умисними діями, вираженими у незаконному придбанні і зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України.
28 березня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин; також сторони домовились про призначення ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор і захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та просили призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
У відповідності до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за правилами статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції частини 1 статті 309 КК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_4 , й призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2017 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 550 гривень 25 копійок.
наркотичний засіб канабіс масою у перерахунку на висушену речовину 25,346 г знищити;
диск лазерних систем DVD, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6 й 7 статті 474 Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального Кодексу України угода не може бути укладена.
Суддя: