АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Валки-Ільменіт», адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 та зупинено видаткові операції по рахункам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відкритих ТОВ «Валки-Ільменіт» в ПАТ «ВТБ Банк» за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільової фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник, просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. Так, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри, та недоведеність слідчим відповідності вилучених грошових коштів критеріям ст. 98 КПК України. Дані обставини, на думку представника, вказують на відсутність підстав для накладення арешту на майно.

Також, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна та його представника.

Заслухавши доповідь судді, представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання детектива про арешт майна відбувся без повідомлення особи в інтересах якої подано скаргу, а копія постановленого судом рішення, як вбачається з наданих суду матеріалів, на їїадресу не надсилалась, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.

Також, колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги, щодо помилковості висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Так, слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 25 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно доводів клопотання, до прокуратури АР Крим надійшли матеріли щодо виявлених ознак злочину, з боку службових осіб ЗАТ «Кримський Титан», ТОВ «Валки-Ільменіт» та ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат». За результатами розгляду вищезазначених матеріалів було встановлено, що невстановлені службові особи ЗАТ «Кримський Титан» організували розміщення небезпечних відходів на території Херсонської області без їх повного обліку, ідентифікації та встановлення відповідного класу небезпеки. Згідно технології виробництва, місця видалення небезпечних відходів, які використовує вищезазначене товариство, розташовані на материковій частині України. При цьому, дозвільні документи на здійснення вказаної діяльності останнім, у відповідності до нової назви, не переоформлювалися.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Валки-Ільменіт» має банківські рахунки для здійснення фінансово-господарської діяльності №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_1 відкриті в ПАТ «ВТБ Банк».

Звертаючись в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про арешт грошових коштів, що знаходяться на вказаних банківських рахунках, слідчий зазначив, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, є забезпечення конфіскації майна та відшкодування шкоди.

Вказане клопотання слідчий суддя задовольнив та наклав арешт на майно з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Однак, дослідивши доводи клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Валки-Ільменіт», з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, виходячи з положень ч. 5 ст. 170 КПК України арешт з метою конфіскації майна як виду покарання може накладатися лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
В наданих суду матеріалах відсутні відомості про повідомлення посадових осіб ТОВ «Валки-Ільменіт» про підозру.

Що стосується відшкодування завданих збитків, то слід зазначити, що ч. 6 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт на майно з метою відшкодування завданих збитків (цивільний позов), накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову. На час розгляду клопотання в суді цивільний позов в рамках кримінального провадження № 0000238 не заявлено. Також в матеріалах відсутні відомості щодо розміру завданих збитків.

Є безпідставними висновки слідчого судді і щодо відповідності грошових коштів критеріям ст. 98 КПК України та можливості використання їх як доказу у даному кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Проте, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Валки-Ільмент», відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Також, не погоджується колегія суддів і з арештом майна з метою спеціальної конфіскації, оскільки санкція ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає такого виду покарання.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні слідчий, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
На підставі всього вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених обставин, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ТОВ «Валки-Ільменіт», адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Валки-Ільменіт», адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 та зупинено видаткові операції по рахункам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відкритих ТОВ «Валки-Ільменіт» в ПАТ «ВТБ Банк» за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільової фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_8 , про арешт майна, а саме зупинення видаткових операцій по банківським рахункам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відкритих ТОВ «Валки-Ільменіт» в ПАТ «ВТБ Банк», відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не

підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3668/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1