АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/677/17-к Номер провадження 11-сс/786/113/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10 лютого 2017 року,

Цією ухвалою клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України про обрання відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миронівка Світловодського району Кіровоградської області області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, стрільця комендантського відділення ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб задоволено та застосовано запобіжний захід до 09.00 год. 08.04.2017 року.

Визначено заставу в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 32 000 грн., з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Відповідно до матеріалів провадження, до Октябрського районного суду м.Полтави звернувся прокурор військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Органами досудового розслідування солдат ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 31.10.2016 року, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, в порушенням вимог ст.ст. 1, 2, 24 ЗУ „Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), без поважних причин, вибув за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з проходженням військової служби. 01.11.2016 року солдат ОСОБА_8 не з`явився на ранкове шикування особового складу військової частини НОМЕР_2 (дислокується за адресою: АДРЕСА_3 ), яке, відповідно до розпорядку дня військової частини, проводиться з 08.00 год. та в період до 08.02.2017 року до військової частини не з`явився, обов`язків з військової служби не виконував, проводив час вдома, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри солдата ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

08.02.2017 року, о 09.00 год., ОСОБА_8 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст.208 КПК України.

09.02.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

09.02.2017 року, о 13.45 год., ОСОБА_8 одержав копію клопотання і матеріали, з якими ознайомився в повному обсязі.

Задовольняючи клопотання прокурора та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, висунута підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Водночас, слідчий суддя враховував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, а також ризики переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, зміну його місця проживання, перешкоджання кримінальному провадженню та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

В принесеній в інтересах підозрюваного апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки прокурором не наведено жодної обставини, яка б свідчила про обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. В свою чергу, слідчим суддею, не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності вказаних ризиків.

Окрім того, не враховано того, що підозрюваний вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, надав детальні показання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому жодні факти, які б вказували на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в матеріалах провадження відсутні.

Водночас, на момент розгляду клопотання прокурора, ОСОБА_8 виповнилося повних 22 роки, має сім`ю, яка складається із дружини ОСОБА_9 , якій лише 17 років та доньки ОСОБА_10 (1 рік), є сиротою та являється єдиним годувальником в родині, має постійне місце проживання, брав участь в бойових діях, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 , будучи найнятим за контрактом, неодноразово повідомляв своєму керівництву про його розірвання, однак свої відносини не довів до кінця в цивільно-правовому порядку.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали мотиви апеляційної скарги та просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, заперечення прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла - таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк понад 3 роки позбавлення волі, є правильними.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані відображені в показаннях свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , акті проведення службового розслідування по факту невиходу на службу солдата військової служби за контрактом від 11.11.2016 року, службовій характеристиці ОСОБА_8 .
Однак, вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.178 КПК України не врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу, та дійшов хибного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і необґрунтовано визнав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, ні слідчим в клопотанні про обрання запобіжного заходу, а ні прокурором під час його розгляду в суді, не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були б підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Лише одна тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , не може бути підставою для обрання слідчим суддею такого виду запобіжного заходу.

Будь-які дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_8 ухилятись від суду чи переховуватись від органів досудового розслідування, змінювати місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, в матеріалах провадження відсутні.

Водночас, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_8 вказав, що мав намір на розірвання контракту про що неодноразово повідомляв своєму керівництву та, залишаючи місце розташування військової частини, був впевнений в тому, що його відлучення є санкціонованим. Наміру ухилятися від військової служби, в умовах особливих періоду, не мав.

Окрім того, підозрюваний має на утриманні неповнолітню дружину, якій виповнилося 17 років, та малолітню доньку (1 рік), є сиротою та являється єдиним годувальником в родині, має постійне місце проживання, брав участь в бойових діях, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

З огляду на вказане, переконання апеляційного суду, свідчать про цілком виправдане застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, який на даному етапі досудового розслідування зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - скасуванню із постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10 лютого 2017 року про задоволення клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу

Клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону Центрального регіону України про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, одруженому, проживаючому: АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі п.2 ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 не відлучатися з військової частини „А 1546, в якій він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Звільнити ОСОБА_8 з під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3