Провадження №1-кп/331/129/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
12.02.1997 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 18.09.1997 згідно ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997;
01.07.1998 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 229-1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.10.2001 по відбуттю строку покарання;
09.09.2003 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 10.06.2005 по відбуттю строку покарання;
01.06.2006 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим стоком 2 рік;
25.09.2009 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Жовтневого районного суду від 01.06.2006 і визначено покарання у вигляді 5 років і 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 05.08.2011 по відбуттю строку покарання;
01.03.2012 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч.4 ст. 296, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.07.2014 за Ухвалою Оріхівського р/с Запорізької області від 11.07.2014 згідно ст. 81 КК України умовно достроково. Не відбутий строк 1 рік 2 місяців 9 днів;
11.11.2014 Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 395, ч. 2 ст. 309, ч.4 ст. 296, 70 КК України до 4 місяців арешту. Згідно ч. 1 ст. 71, 72 частково приєднано вирок Жовтневого р/с м. Запоріжжя і визначено покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 08.01.2016 року по відбуло строку покарання.
15.09.2016 Комунарським р/с м. Запоріжжя за ст. 395, КК України до 1 місяців арешту. Покарання почав відбувати 09.11.2016 року. Звільнений 09.12.2016 по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.12.2016 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає спільно із рідною сестрою ОСОБА_6 , скориставшись неуважністю останньої, шляхом вільного доступу, зі столу, який розташований на кухні вищевказаної квартири таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме:
- мобільний телефон «Nokia 301», в корпусі білого кольору, вартість якого, згідно експертного висновку ОИ - 1158 від 28.12.2016 складає 550 гривень 00 копійок;
- сім-карта мобільного оператора «Lifecell», НОМЕР_1 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, а всього майна на загальну суму 550 гривень 00 копійок, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 26 грудня 2016 року приблизно о 15 годин 30 хвилин, ОСОБА_10 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, викрав мобільний телефон «Sony Еriksson 6700» у корпусі чорного кольору вартістю 350 гривень 00 копійок, мобільний телефон «Nomi il84» у корпусі чорного кольору вартістю 385 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_7 , та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 735 гривень 00 копійок.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченого.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно 24.12.2016 року, здійснив крадіжку мобільного телефону у своєї сестри за місцем їхнього проживання, телефон згодом здав в ломбард, гроші витратив на власні потреби.

Крім того, 26.12.2016 року перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 викрав два мобільні телефони у своєї знайомої ОСОБА_7 , у скоєному розкаюється, про свої вчинки дуже шкодує.

Будучи допитаною, у ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що є рідною сестрою обвинуваченого, проживає разом з ним та своєю дочкою за адресою: АДРЕСА_1 . Наприкінці грудня 2016 року, ОСОБА_8 вночі, поки вона спала, викрав її мобільний телефон, який з його слів потім продав за 100 гривень на ринку.

Будучи допитаною, у ході судового розгляду, потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що 26.12.2016 року разом із обвинуваченим ОСОБА_8 та її матір`ю розпивали спиртні напої, скориставшись тим, що вони перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 викрав два їх мобільні телефони.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив декілька епізодів злочинних дій, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі із за корисливі злочини, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, при цьому перебуває з 03.10.2011 року на обліку у лікаря-нарколога із діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, алкоголю та каннабіноїдів. Синдром залежності».
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті за якою кваліфікується його діяння у вигляді обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови не заявлені.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років 4 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з 28 грудня 2016 року.
На підставі, абз. 1 ч. 5 ст. 72, п. 1 абз. 2 ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання зарахувати період знаходження ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення з 28 грудня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 09 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази:

- мобільний телефон «Nokia 301», в корпусі білого кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1