Справа № 133/1219/16-к
Провадження №11-кп/772/292/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Махнівка (Комсомольське) Козятинського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, з повною загальною освітою, тимчасово не працюючий, в силу ст. 89 раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі;
- на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком один рік, з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїзджати за межі України на постійне проживання без погодження уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та з`являтись в цей орган для реєстрації, вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 20.04.2016 близько 17:00 год. він, перебуваючи на новому сільському кладовищі, що розташоване поруч з дорогою сполученням «м. Біла Церква - м. Кременець» в смт. Бродецьке Козятинського району, маючи умисел на руйнування надмогильних споруд, з метою заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, розуміючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, підійшов до могил померлих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які обгороджені однією огорожею, та ногою почав відбивати стовпчик огорожі, після чого, продовжуючи виконувати свої протиправні дії, даним стовпчиком почав руйнувати конструкцію огорожі, яку у 2012 році встановила онука померлих ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 .
В подальшому частину виламаної огорожі ОСОБА_8 залишив на кладовищі, щоб потім забрати, решту побитої огорожі поскладав у мішок, якого погрузив на велосипед, та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, просить у резолютивній частині вироку покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, викласти в редакції Закону України від 07.09.2016, а саме: на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування щодо обвинуваченого положень, передбачених п.2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) щодо заборони виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її задовольнити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, учасниками судового розгляду не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом в цій частині не перевіряється.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції припустився помилки, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

Так, законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016, ст. 76 КК України викладено в новій редакції та обов`язки, які були передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) вже викладено в п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, якими передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням суд, з поміж іншого, може додатково покласти на обвинуваченого і обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Частиною 3 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) та ст.163 КВК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Таким чином, станом на день ухвалення оскаржуваного вироку, контроль за поведінкою засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації, а не кримінально-виконавчою інспекцією.

Крім цього, у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016) визначено, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а п. 2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначалось, що суд може зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України лише на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
З аналізу зазначених вище норм слідує, що закон України про кримінальну відповідальність, а саме нова редакція ст. 76 КК України від 07.09.2016, в частині заборони виїзду за межі України взагалі, а не тільки на постійне проживання, погіршує становище засудженого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Козятинського міськрайонного суду від 04.11.2016 ОСОБА_8 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він вчинив у квітні 2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492-VIII чинності.
За таких обставин, прийшовши до переконання, що ОСОБА_8 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд першої інстанції мав покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (в редакції Закону від 07.09.2016), без застосування обмежень щодо виїзду за межі України на постійне проживання, які не підлягали до застосування, як такі, що погіршують становище обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2016 щодо ОСОБА_8 в частині покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, змінити.

Покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Виключити з резолютивної частини вироку покладення на ОСОБА_8 обов`язку щодо заборони виїзду за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: