Справа № 301/559/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" серпня 2017 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , з освітою 7 класів, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого вироком Дніпровського райсуду м. Києва від 13.05.2016 року за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у сумі 1530 грн., штраф не сплачено,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
27 травня 2016 року близько 11 години ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через вхідні двері будинку незаконно проник всередину приміщення даного будинку та, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung SGH-Х160» червоного кольору вартістю 274 грн., який знаходився на столі у прихожій кімнаті будинку, а з-під скатертини даного столу викрав гроші готівкою у сумі 2600 грн., які належать ОСОБА_6 . Заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2874 грн.
12 липня 2016 року близько 10 години ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 , через вхідні двері будинку незаконно проник всередину приміщення будинку та, скориставшись відсутністю ОСОБА_7 , таємно викрав бувший у використанні телевізор марки «Samsung» 24 дюйми чорного кольору, вартістю 2700 грн., який знаходився на столі у прихожій кімнаті будинку, бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung G130Е» чорного кольору вартістю 850 грн. та бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia-105» чорного кольору вартістю 300 грн., які також знаходилися на столі у прихожій кімнаті будинку та належали ОСОБА_7 . Заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3850 грн.
14 серпня 2016 року близько 19 години ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_3 , перебуваючи на території дворогосподарства №17, де проживає ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_8 зайшов у всередину будинку. Очікуючи в прихожій кімнаті, щоб ОСОБА_8 відшукала свій записник з номерами телефонів, побачивши срібні прикраси, що лежали в прихожій кімнаті на столі, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав срібний ланцюжок із срібним хрестиком та срібну каблучку загальною масою 3,1 грам вартістю по 45 грн. за 1 грам ювелірного виробу із срібла, поклавши їх до кишені штанів, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 139,50 грн.
14 серпня 2016 року близько 19 години, продовжуючи перебувати в середині будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_8 , після того, як остання передала ОСОБА_3 свій бувший у використанні мобільний телефон марки «Nokia-1600» сірого кольору вартістю 120 грн., щоб відшукати потрібний номер телефона, ОСОБА_3 , тримаючи в руці мобільний телефон, відкрив вхідні двері будинку та, ігноруючи зауваження потерпілої повернути мобільний телефон, втік з даного будинку у напрямку огороду, відкрито заволодівши чужим майном в присутності ОСОБА_8 , яка усвідомлювала, що вчиняється викрадення її майна, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 120 грн.
14 серпня 2016 року близько 22 години ОСОБА_3 , знаходячись по вул. 8-го Березня в с. Сільце, Іршавського району, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_9 , та скориставшись відсутністю останньої, через вхідні двері незаконно проник всередину підсобного приміщення, звідки таємно викрав бувший у використанні велосипед марки «Україна» зеленого кольору типу жіночий вартістю 700 грн., бувшу у використанні дриль марки «Kapital» зеленого кольору вартістю 400 грн., бувшу у використанні бензокосілку марки «Sadko» вартістю 1977 грн., бувшу у використанні бензопилу марки «Stihl-180» оранжевого кольору вартістю 2200 грн., бувшу у використанні електропилу марки «Kapital» зеленого кольору вартістю 712 грн. Заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5989 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжок визнав у повному обсязі, за ч.3 ст. 186 КК України вину не визнав і просив перекваліфікувати свої дії на ст. 185 КК України та показав, що 27.05.2016 року близько обіду, знаходячись на АДРЕСА_2 та побачивши, що потерпіла ОСОБА_6 вийшла зі свого будинку та пішла в огород, вирішив проникнути до її будинку, щоб щось викрасти. Через незачинені вхідні двері він проник в будинок. Побачивши на столі в прихожій кімнаті мобільний телефон марки «Самсунг», а під скатертиною гроші в сумі 2600 грн., забрав їх і пішов додому. Картку з телефону віддав своїй співмешканці, гроші витратив на власні потреби, а телефон, напевно, віддав комусь з дітей. Згодом потерпілій відшкодував вартість викраденого.
12.07.2016 року до обіду, побачивши що його сусіда ОСОБА_7 пішов з дому в бік центру села, вирішив проникнути в його будинок, щоб вчинити крадіжку. Через незамкнені вхідні двері він проник в середину будинку та викрав з кімнати телевізор «Самсунг» та два мобільні телефони марок «Самсунг» та «Нокіа». Все викрадене він продав незнайомим особам, вилучені гроші витратив на власні потреби. Згодом відшкодував потерпілому вартість викраденого.
14.08.2016 року біля 19 години прийшов додому до потерпілої ОСОБА_8 , щоб дізнатися номер телефону її сина. Зайшовши в будинок виявив, що потерпілої нема вдома. Коли він вийшов з будинку на подвір`я побачив, що ОСОБА_10 вже повертається додому, тому став її чекати. Повернувшись додому, ОСОБА_10 дала свій мобільний телефон, щоб він міг найти в ньому номер телефону її сина. Оскільки потрібний номер в мобільному телефоні вони знайти не могли, потерпіла зайшла в будинок, щоб пошукати його в записнику. Він зайшов разом з нею до будинку та поки потерпіла шукала записник, поставив в свою кишеню срібний ланцюжок з хрестиком та срібну каблучку, які лежали на столі. Потерпіла крадіжки не помітила. Оскільки вони так і не змогли знайти потрібного номеру телефону, розізлившись, не дивлячись на прохання потерпілої та її чоловіка повернути телефон, він побіг з телефоном в бік огороду, де викинув мобільний телефон потерпілої в кущі. Підтвердив, що прикраси викрав таємно. Умисел на крадіжку у нього виник вже під час перебування в будинку, куди він зайшов разом з потерпілою. Згодом потерпілій відшкодував вартість викраденого.
14.08.2016 року біля 22 години, щоб не йти пішки у сусіднє село, вирішив забрати велосипед у сусідки ОСОБА_9 . З метою крадіжки велосипеду, він проник на подвір`я її будинку, через незамкнені двері зайшов у підсобне приміщення, де зберігався велосипед. Побачивши у підсобному приміщенні і інше майно, а саме: дриль, бензокосилку, бензопилу та електропилу, склав їх у сумку, все поставив на велосипед та вивіз майно за межі дворогосподарства. Викрадене спочатку сховав біля кладовища, а потім перевіз в с.Лоза в порожній будинок, де сховав. Продати викрадене він не встиг, оскільки після виявлення у нього викраденого велосипеда, він зізнався у крадіжці і іншого майна та повернув все потерпілій.
У вчиненому щиро покаявся, обіцяв більше не вчиняти крадіжок, просив не позбавляти його волі.
Крім фактичного визнання вини самим обвинуваченим, його вина в судовому засіданні доведена також показами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..
Потерпіла ОСОБА_8 23.03.2017 року суду показала, що в 14.08.2016 року ввечері, повернувшись додому від сусідки, зустріла на подвір`ї свого будинку ОСОБА_3 . Він просив номер телефону її сина. Спочатку вона дала в руки обвинуваченого свій мобільний телефон, щоб він знайшов потрібний номер в телефоні і міг подзвонити. Оскільки ОСОБА_15 номер знайти не міг, вона зайшла в будинок за своїм записником. Поки вона шукала записник, обвинувачений спочатку стояв в приміщенні, а потім разом з її телефоном вийшов на подвір`я. Коли вона почала просити ОСОБА_16 повернути їй телефон, він почав з телефоном в руках бігти в сторону огорода. ЇЇ крики почув чоловік потерпілої, який почав наздоганяти обвинуваченого. Побачивши що його наздоганяють, ОСОБА_15 викинув телефон в кінці огороду. Пропажу срібного ланцюжка з хрестиком та срібної каблучки вона виявила тільки через кілька днів. Телефон їй повернуто, а вартість викраденого відшкодована, тому претензій до обвинуваченого не має. Призначення обвинуваченому покарання залишила на розсуд суду. У судове засідання 22.08.2017 року не з`явилася, подала заяву, в якій просила подальший розгляд справи проводити за її відсутності (том 1 а.с.53,56,213).
Потерпіла ОСОБА_9 23.03.2017 року суду показала, що ранком 15.08.2016 року виявила пропажу з підсобного приміщення будинку велосипеду, дрилі, бензокосилки, бензопили та електропили, про що того ж дня заявила в поліцію. Через деякий час вона побачила, що її велосипед знаходиться у ОСОБА_3 , про що вона повідомила в поліцію. ОСОБА_15 визнав як крадіжку велосипеду, так і крадіжку іншого майна, яке повернув в натурі. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, призначення йому покарання залишила на розсуд суду. У судове засідання 22.08.2017 року не з`явилася, подала заяву, в якій просила подальший розгляд справи проводити за її відсутності (том 1 а.с.54, 55, 210).
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, оскільки через похилий вік не може з`явитися в судове засідання, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода їй повністю відшкодована, просила обвинуваченого суворо не карати ( том 1 а.с.47,209).
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода йому повністю відшкодована, просив обвинуваченого суворо не карати (том 1 а.с.85,217).
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що її співмешканець - обвинувачений ОСОБА_3 дав їй для користування картку мобільного оператора. Коли вона почала користуватися карткою, отримала телефонний дзвінок від онука потерпілої ОСОБА_6 , який повідомив, що у його бабки був викрадений телефон та просив повернути телефон і картку мобільного оператора. Оскільки вони живуть по сусідству, він також дізнався у кого знаходиться викрадена картка. Картку вона повернула потерпілій, а про викрадений телефон їй нічого не відомо. Про те, що картка була викрадена у ОСОБА_17 вона не знала. Згодом вона поїхала разом з ОСОБА_15 та чоловіком потерпілої ОСОБА_18 в с. Лоза, де в одному з будинків обвинувачений зберігав викрадене майно. Все майно ОСОБА_15 відвіз потерпілій ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_12 суду показав, що 14.08.2016 року ввечері повертався додому, коли почув крики своєї дружини потерпілої ОСОБА_8 . Вона кричала, що ОСОБА_3 забрав у неї мольний телефон. В цей час ОСОБА_15 біг в сторону огорода, тому він пішов за обвинуваченим. Коли він зустрів ОСОБА_16 той повідомив, що викинув телефон в огороді. Потерпіла розповіла, що спочатку вона сама віддала обвинуваченому телефон, щоб той міг знайти потрібний номер телефону чи подзвонити, але потім, ОСОБА_15 відмовився повертати телефон. Коли потерпіла почала просити назад свій телефон, обвинувачений почав з ним бігти.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що чула від родичів про крадіжку, вчинену від потерпілої ОСОБА_8 . Свідком злочину вона не була. Хто, коли, за яких умов і що викрали їй не відомо. Обвинуваченого ОСОБА_16 вона перший раз побачила в судовому засіданні. Пригадує, що у 2016 році допомагала родичці потерпілій ОСОБА_8 та її чоловіку шукати мобільний телефон в кінці їхнього огороду в кущах. Потерпіла казала, що туди закинув її телефон який-то «циган». В ході пошуку потерпіла знайшла свій телефон.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що приблизно восени 2016 року, під вечір, їхав з с.Дубрівка на возі, коли був зупинений обвинуваченим, який їхав дорогою на велосипеді. ОСОБА_15 попросив підвезти його на возі до села Білки. Не доїжджаючи до с. Білки, віз зупинили працівники поліції, які затримали ОСОБА_16 та забрали велосипед.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів доведена також письмовими доказами, дослідженими в ході розгляду справи судом:
-протоколом огляду місця події від 06.06.2016 року з фототаблицею, що проводився за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 , в АДРЕСА_7 (том 2 а.с.1-4);
-висновком експерта від 28.11.2016 року, згідно якого вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung SGH-Х160» становить 274 грн. (том 2 а.с.5);
-протоколом огляду місця події від 12.06.2016 року з фототаблицею, що проводився за місцем проживання потерпілого ОСОБА_20 , в АДРЕСА_8 (том 2 а.с.7-8);
-висновком експерта від 06.02.2017 року, згідно якого вартість бувшого у використанні телевізора марки «Samsung» 24 становить 2700 грн., бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung G130Е» - 850 грн., бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia-105» - 300 грн. (том 2 а.с.9);
-протоколом огляду місця події від 16.08.2016 року з фототаблицею, що проводився за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , в АДРЕСА_9 (том 2 а.с.11-14);
-довідкою магазину ювелірних виробів «Карат» м. Іршава від 23.12.2016 року, згідно якої станом на 14.08.2016 року вартість 1-го грама виробу із срібла становить 45 грн. (том 2 а.с.15);
-висновком експерта від 07.02.2017 року, згідно якого вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia-1600» становить 120 грн. (том 2 а.с.16);
-протоколом огляду місця події від 15.08.2016 року з фототаблицею, що проводився за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , по АДРЕСА_10 (том 2 а.с.18-21);
-протоколом огляду місця події від 15.08.2016 року з фототаблицею, що проводився в с. Дубрівка на узбіччі дороги, де на повозці виявлено велосипед марки «Україна» зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_9 (том 2 а.с.22-25);
-висновком експерта від 15.08.2016 року, згідно якого вартість бувшого у використанні велосипеда марки «Україна» становить 700 грн., бувшої у використанні дрилі марки «Kapital» - 400 грн., бувшої у використанні бензокосілки марки «Sadko» - 1977 грн., бувшої у використанні бензопили марки «Stihl-180» - 2200 грн., бувшої у використанні електропили марки «Kapital» - 712 грн. (том 2 а.с.25-28);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2017 року з фототаблицею, що проводився за місцем проживання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 за участі потерпілих та обвинуваченого ОСОБА_3 (том 2 а.с. 31-42).
Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши письмові докази, на які посилалися сторони кримінального провадження, дослідивши повно та всебічно всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, форми вини, мотиву і мети його вчинення, виду і розміру завданої шкоди покладається на слідчого та прокурора.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні обставини справи, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів і обставин, що мають значення для справи та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, що стосується обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному заволодінні майном потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло та в інше приміщення та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.
Що стосується обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному заволодінні майном потерпілої ОСОБА_8 , суд приходить до наступного.
За вказаним епізодом, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з проникненням у житло та його дії кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном, через вхідні двері будинку незаконно проник всередину будинку, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності. Заволодівши викраденим, відкривши вхідні двері будинку та виходячи з даного будинку, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілою та ігноруючи зауваження останньої залишити викрадене, відкрито заволодівши чужим майном в присутності ОСОБА_8 , яка усвідомлювала, що вчиняється викрадення її майна. ОСОБА_3 втік у напрямку огороду, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 259,50 грн.
Однак, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 зайшов до будинку ОСОБА_10 разом з нею та поки остання шукала свій записник, таємно викрав з прихожої кімнати срібний ланцюжок з хрестиком та срібну каблучку. Мобільний телефон в руки обвинуваченому віддала сама потерпіла, аби той міг знайти в ньому потрібний номер телефону. Коли потрібний номер знайдений так і не був, не зважаючи на прохання потерпілої повернути телефон, обвинувачений відмовився і почав тікати з телефоном через огород. По дорозі, маючи реальну можливість розпорядитися майном, він викинув телефон в кущі, де згодом його і знайшла потерпіла.
Враховуючи наведене суд вважає, що в ході судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_3 (щодо потерпілої ОСОБА_8 ) доведена у відкритому викраденні майна тільки в частині заволодіння мобільним телефоном. При цьому, кваліфікуюча ознака «з проникненням до житла» не знайшла свого підтвердження, тому таку слід виключити з обвинувачення. Враховуючи, що ОСОБА_22 до заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 вже вчиняв злочини, передбачені ст. 185 КК України (у тому числі 13.05.2016 року був засуджений за ст. 185 ч.1 КК України), в його діях наявна така кваліфікуюча ознака як «повторність».
Враховуючи наведене суд вважає, що дії ОСОБА_3 щодо незаконного заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Щодо незаконного заволодіння срібними прикрасами, що належали потерпілій ОСОБА_8 , суд приходить до наступного.
Обвинувачений в судовому засіданні показав, що умисел на викрадення майна (срібних прикрас) у нього виник під час перебування в прихожій кімнаті будинку потерпілої, куди він зайшов разом з потерпілою, щоб дізнатися номер телефону. Потерпіла підтвердила, що до її будинку обвинувачений зайшов разом з нею, вона не бачила, як обвинувачений заволодів її прикрасами, їх пропажу вона виявила тільки через декілька днів.
Отже, заволодіння вказаним майном (срібними прикрасами) було таємним, а умисел на викрадення майна виник в обвинуваченого вже під час його перебування в приміщенні, до якого він мав вільний доступ, оскільки зайшов всередину разом з потерпілою.
Враховуючи наведене суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 у відкритому викраденні майна з проникненням до житла, в частині незаконного заволодіння срібними прикрасами не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
З урахуванням положень ст. 51 КУпАП, пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України та підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, предметом злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, може бути майно, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 133 грн. (Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2016 року становив 1330 грн. 1330 грн. : 2= 665 грн., 665 грн.х0,2=133 грн.).
В судовому засіданні встановлено, що вартість срібних прикрас становить 139,50 грн.
Оскільки ОСОБА_22 до заволодіння срібним прикрасами потерпілої ОСОБА_8 вже вчиняв злочини, передбачені ст. 185 КК України (у тому числі 13.05.2016 року був засуджений за ст. 185 ч.1 КК України), в його діях наявна така кваліфікуюча ознака як «повторність».
Враховуючи наведене суд вважає, що дії ОСОБА_3 щодо незаконного заволодіння срібним прикрасами потерпілої ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Під час судового розгляду прокурор в порядку ст. 338 КПК України не змінив обвинуваченнята не висунув додаткового обвинувачення.
Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, однак, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Санкції ст. 185 ч.2 та ст. 186 ч.2 КК України є менш суворими ніж санкція ст. 186 ч.3 КК України, тому зміна судом правової кваліфікації кримінального правопорушення покращує становище обвинуваченого.
За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у:
- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло та в інше приміщення та його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України;
- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України;
- відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винного.
Те, що ОСОБА_3 фактично визнав свою вину у скоєнні злочинів, у вчиненому покаявся, сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував завдану злочинами шкоду, викрадене потерпілим повернуто та потерпілі претензій матеріального характеру до нього не мають, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого по справі, є вчинення ним злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочину.
Вироком Дніпровського райсуду м. Києва від 13 травня 2016 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 90 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1530 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 14.06.2016 року (том 2 а.с.50-51).
Згідно довідки Дніпровського райсуду м. Києва від 04.08.2017 року, призначений ОСОБА_3 штраф у сумі 1530 грн. станом на 04.08.2017 року не сплачено (том 1 а.с.220).
Враховуючи, що ОСОБА_3 нові крадіжки вчинив через короткий проміжок часу після його засудження за вчинення аналогічного злочину проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, конкретні обставини справи в їх сукупності, те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства. Тому призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст. ст. 185 ч.2 та ч.3, ст. 186 ч.2 КК України, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Як на обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дають підстави призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, захисник посилався на позитивну характеристику обвинуваченого (том 2 а.с.44), його стан здоров`я (том 2 а.с.61), наявність на його утриманні п`ятьох малолітніх дітей.
Однак, згідно довідки виконкому Сілецької сільради №1715 від 07.09.2016 року вбачається, що обвинувачений проживає з матір`ю та двома братами (том 2 а.с.45), а з наданих захисником для огляду копій свідоцтв про народження не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 є батьком малолітніх дітей. Доказів неможливості його лікування в умовах позбавлення волі суду не надано.
Згідно характеристики, що видана на ОСОБА_3 сільським головою 07.09.2016 року вбачається, що він працьовитий та добросовісний, скарг на нього не поступало (том 2 а.с.44).
Однак, згідно вимоги про судимість від 05.12.2016 року, ОСОБА_3 чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, переважно тяжких, злочинів (том 2 а.с.47-48).
При притягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 судом призначалося покарання з випробуванням або у виді штрафу, йому надавалася можливість виправити свою поведінку в умовах, що не пов`язані з ізоляцією від суспільства, однак, обвинувачений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, в черговий раз вчинивши умисні тяжкі злочини проти власності.
Згідно ухвали суду від 01.08.2017 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2017 року (том 1 а.с.192-194).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає залишити попередній тримання під вартою та продовжити такий до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 21 жовтня 2017 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 31 липня 2017 року з дня його затримання (том 1 а.с.181-182).

У строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) з 03 лютого 2017 року по 03 квітня 2017 року (день внесення застави та звільнення з СІЗО) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (том 1 а.с.155, 222-225); а період з 31 липня 2017 року (з дня затримання) по день набрання вироком законної сили на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 18.05.2017 року) із розрахунку день за день (том 1 а.с.181-182).

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Samsung SGH-Х160» червоного кольору, який переданий на зберігання в кімнату речових доказів Іршавського відділення поліції, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 (том 2 а.с. 52-54);
- мобільний телефон марки «Nokia-1600» сірого кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 (том 2 а.с. 55-56);
- велосипед марки «Україна» зеленого кольору, дриль марки «Kapital» зеленого кольору, бензокосілку марки «Sadko», бензопилу марки «Stihl-180» оранжевого кольору, електропилу марки «Kapital» зеленого кольору, які передані на зберігання ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_9 (том 2 а.с. 57-61).
Процесуальних витрат по справі не має.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст. 94, 100, 368-370, 374, 394 КПК України,
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст.186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
За ч. 2 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
За ч. 2 ст. 186 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 31 липня 2017 року з дня його затримання.

Зарахувати обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03 лютого 2017 року по 03 квітня 2017 року, а за період з 31 липня 2017 року до набрання вироком законної сили із розрахунку день за день.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою та продовжити такий до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 21 жовтня 2017 року.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Samsung SGH-Х160», який переданий на зберігання в кімнату речових доказів Іршавського відділення поліції, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки «Nokia-1600», який переданий на зберігання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_8 ;
- велосипед марки «Україна», дриль марки «Kapital», бензокосілку марки «Sadko», бензопилу марки «Stihl-180», електропилу марки «Kapital», які передані на зберігання ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_9 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим та потерпілими у той же строк з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд.
Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим.
Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча : ОСОБА_1