Справа № 342/1121/16-к
Провадження № 11-кп/779/337/2017
Категорія ч.1 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Городенківського районного суду від 31 травня 2017 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК),- в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Незвисько, Городенківського району та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з вищою освітою, одружений, працюючий, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, громадянин України,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст. 296 КК, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 , - 750 грн.04 коп. (сімсот п`ятдесят гривень 04 коп.) на відшкодування заподіяної злочином потерпілому матеріальної шкоди, 2000 грн. (дві тисячі гривень) на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди, процесуальні витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги за складання позовної заяви в сумі 500 грн. та 551,20 грн. судового збору. За вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Так, 15.10.2016 року, близько 18 год. ОСОБА_8 разом із своєю дружиною ОСОБА_11 , перебував в ресторані «Писанка», що по вул. Шептицького 26 в м. Городенка, Івано-Франківської області на весіллі. Під час святкування весілля, коли ОСОБА_8 разом із своєю дружиною танцювали у залі, до них підійшов ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 та намагався запросити ОСОБА_11 на танець. Внаслідок чого між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, через те, що ОСОБА_10 заважав танцювати ОСОБА_8 зі своєю дружиною.

В подальшому, цього ж вечора, приблизно о 23:00 год., коли ОСОБА_10 знаходився біля входу в приміщення ресторану, до нього підійшов ОСОБА_8 та вчинив конфлікт з ОСОБА_10 . Під час конфлікту ОСОБА_8 , перебуваючи в громадському місці, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно наніс ОСОБА_10 один удар долонею правої руки в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У своїй АС обвинувачений, вказує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, через неповноту судового розгляду, як наслідок цей вирок є незаконним і таким, який підлягає скасуванню.

Просить вирок суду щодо нього скасувати, визнати його невинуватим, та виправдати у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що дійсно знаходячись на весіллі, а саме на вулиці біля ресторану, в присутності інших людей, усвідомлюючи, що це буде незаконно, але як мужчина, котрий зобов`язаний захистити честь свою, наніс рукою один удар потерпілому в обличчя, оскільки той чіплявся до його дружини. Крім цього, зазначив, що у нього до потерпілого вже були особисті неприязні стосунки, оскільки декілька років тому, на весіллі між ним та ОСОБА_10 вже виникав аналогічний конфлікт. Вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 296 КК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану АС, просять вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити за відсутності в його діях ознак кримінального правопорушення; пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти доводів АС обвинуваченого, вважає вирок законним та обґрунтованим, просить вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Таких вимог суд першої інстанції в повній мірі дотримався. У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на їх всебічному, повному і безпосередньому дослідженні, яким дана належна правова оцінка. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК, а призначене покарання є достатнім та справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Не зважаючи на повне заперечення ОСОБА_8 кваліфікацію його неправомірних дій, його вину у вчиненому доводиться доказами, зібраними під час досудового розслідування та ретельно дослідженими в суді першої інстанції, а саме:

- рапортом чергового Городенківського відділення Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 16.10.2016 року, яким встановлено, що 16.10.2016 року поступило повідомлення по телефону від лікаря Городенківської ЦРЛ, який повідомив, що 16.10.2016 року, близько 20:30 год. за медичною допомогою звернувся ОСОБА_10 1980р.н., житель АДРЕСА_2 із тілесним ушкодженням: гематома лівого ока;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 16.10.2016 року, яким встановлено, що старший інспектор Городенківського ВП ГУНП прийняв усну заяву від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 про те, що 15.10.2016 року, близько 23год. в м.Городенка, біля кафе «Писанка» громадянин ОСОБА_12 , житель м.Городенка наніс йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого ока;

- висновком експерта №141 яким стверджено, що на підставі постанови слідчого СВ Городенківського відділенні поліції Коломийського відділу головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_13 без № від 17.10.2016 року в Снятинському міжрайонному відділенні Івано-Франківського бюро судово-медичної експертизи, судово-медичний експерт ОСОБА_14 провів судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який не працює, представив паспорт НОМЕР_1 виданий 18.12.1996 року Городенківським РВ УМВС, яким на підставі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичної документації та обставин справи, встановлено, що у гр. ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, який утворився від дії тупих-твердих предметів, може відповідати терміну вказаному обстеженим і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження не могло утворитися при вільному одноразовому падінні з висоти власного росту;

- постановою про зміну попередньої правової кваліфікації злочинних дій у кримінальному провадженні від 31.10.2016 року, згідно якої встановлено, що у кримінальному провадженні №0000227 змінено попередню правову кваліфікацію з ч.1ст.125 КК України на ч.1ст.296 КК;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31.10.2016 року та фото таблицями до даного протоколу, якими встановлено, що слідчий експеримент проводився за участю підозрюваного ОСОБА_8 у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Слідчим експериментом встановлено, що біля входу у приміщення до ресторану «Писанка», що в м.Городенка по вул.Шептицького 26, ОСОБА_8 вказав, що 15.10.2016 року, близько 23:00 год. на вказане місце він прийшов із приміщення ресторану, де на даному місці мав словесний конфлікт з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , через те, що ОСОБА_10 під час танців на весіллі приставав до його дружини ОСОБА_17 . Коли він вийшов із приміщення ресторану, то біля входу побачив ОСОБА_10 , який курив. ОСОБА_8 підійшов до нього і запитав чому той приставав до його дружини. Після чого у них виник словесний конфлікт, в ході якого вони один одного ображали нецензурними словами, в результаті якого він наніс один удар долонею руки в обличчя ОСОБА_10 , а саме в ділянку лівого ока. Після отриманого удару ОСОБА_10 побіг від нього в протилежному напрямку;

- показаннями свідків в суді першої інстанції.

Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність.

Покликання у АС обвинуваченого на те, що в його діях не було мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю; мотивом вчинення зазначених дій з його сторони є вчинення таких дій по відношенню до потерпілого, виключно з мотивів ревнощів, робота закладу та церемонія весілля не була припинена, не було порушено громадський порядок, акт його агресії по відношенню до потерпілого, а саме нанесення одного удару потерпілому, був спровокований протиправними діями самого потерпілого, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду в суді першої інстанції, обвинувачений усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, у присутності інших людей, що відпочивали на весіллі, заподіяв потерпілому, який сидів на лавці тілесне ушкодження, а саме наніс удар рукою в обличчя, чим принизив честь і гідність потерпілого. Суд розцінює такі дії обвинуваченого, як хуліганські, які супроводжувались особливою зухвалістю.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 04.10.2012р. по справі № 5-17кс12, норми, передбачені частиною першою статті 296 КК - хуліганство визначають обсяг (стан, зміст, певну сукупність) суспільних відносин, які охороняються їх дією, й водночас визначають умови, характер, підстави застосування заходів примусу до суб`єктів, які порушили встановлений ними обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту цих норм є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Пунктами 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" роз`яснено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Хуліганство відрізняється від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії слід кваліфікувати лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством визнається таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Виходячи із обставин, встановлених під час розгляду даного кримінального провадження, суд першої інстанції правильно оцінив дії обвинуваченого як такі, що грубо порушують громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю. Так, як ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що знаходиться в нічний час доби, на весіллі, біля входу у ресторан «Писанка» - громадський заклад, призначений для святкування урочистих подій, в присутності інших осіб, показуючи свою зверхність і зухвалість, заподіяв потерпілому, який сидів на лавці, тілесне ушкодження, а саме наніс ОСОБА_10 удар рукою в обличчя. Своїми неправомірними діями обвинувачений посягнув на честь та гідність потерпілого, чим принизив останнього. Крім того, в результаті зазначених дій ОСОБА_8 було порушено відпочинок інших гостей, які були запрошені на весілля, оскільки під час конфлікту, він голосно виражався та ображав потерпілого. Обвинувачений діяв з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, тобто діяв з мотивів явної неповаги до суспільства.

Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, у їх сукупності, суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину повністю доведена, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Його дії правильно правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК.

Таким чином, у справі зібрано достатньо доказів, які прямо викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, а доводи апелянта про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів розцінює, як спосіб уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що АС обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, оскільки вони спрямовані на вигородження його від покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2017 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5