Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/211/17
Провадження № 1-в/553/62/2017
У Х В А Л А
Іменем України
10.02.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що згідно вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.03.2015 року відбуває покарання у місця позбавлення волі та як особа, яка відбула 2/3 призначеного судом строку покарання, може бути звільнений умовно-достроково, зазначає, що розкаюється у вчиненому, займається прибирання спального приміщення та харчового, а також ремонтними роботами, режиму утримання не порушував, а тому просив застосувати до нього умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність.

Представник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого у зв`язку з його безпідставністю, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.03.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 03.03.2016 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.03.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 20 листопада 2014 року по 26 травня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 18.03.2015 року, за період перебування в СІЗО м. Суми характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 12.06.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64).

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 07.02.2017 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується нестабільною поведінкою. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Одне стягнення не знято і не погашено. Має два заохочення. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з персоналом установи, потребує додаткового контролю за виконання їхніх законних вимог, має з їх боку зауваження щодо дотримання розпорядку дня. За станом здоров`я працездатний. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує безвідповідально. На даний час не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань, до праці ставлення неоднозначно.

За час відбування покарання реалізуються програми диференційованого виховного впливу "Професія" та "Освіта", навчається за спеціальністю токаря в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі та в 10-му класі вечірньої змінної школи № 1 м. Полтави при установі. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення". Заходи виховного характеру відвідує, але не завжди робить вірні для себе висновки.

За характером скритний, у своїх вчинках не завжди виважений, брехливий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Легко піддається впливу з боку засуджених із потенційно негативною спрямованістю. Вину у скоєному злочині визнає, але робить це з метою отримання до себе поблажливості. Міру призначеного судом покарання вважає надто суворою.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно довідки, виданої начальником медичної частини ПВК № 64, засуджений ОСОБА_5 соматично здоровий, групи інвалідності не має, працездатний.

Відповідно до характеристики засудженого він не працевлаштований на виробництві установи з власних міркувань, до праці ставиться неоднозначно. З довідки, виданої головним бухгалтером ПВК № 64, вбачається, що заробітна плата на засудженого ОСОБА_5 за період відбування покарання в даній установі з 12.06.2015 року по 31.01.2017 року не нараховувалася.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період з 12.06.2015 року він має 2 заохочення, які застосовувались до нього у 2016 році, в тому числі 13.05.2016 року та 03.09.2016 року.

Разом з тим, за порушення установленого порядку відбування покарання та порушення режиму утримання засуджений ОСОБА_5 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. На час вирішення клопотання засудженого не знято і не погашено 1 стягнення у виді попередження, застосоване 08.09.2016 року за порушення форми одягу.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 01.11.2016 року, було прийнято рішення про відмову в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення як такому, що своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики засудженого станом на 13.12.2016 року дана оцінка ступеню виправлення "Не став на шлях виправлення".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що засуджений ОСОБА_5 , який не працює, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності і лише 2 рази заохочувався, на час розгляду даної справи своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення вважає передчасним, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1