АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/289/17 Номер провадження 11-сс/786/195/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ухвала сл. судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю представника ТОВ адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ « СТІРКТ» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за погодженням з начальником Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000044 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України про накладення арешту на майно, вилученого слідчим 21 березня 2017 року під час обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 на грошові кошти, купюрами різного номіналу у загальній сумі 22042,00 грн., 48 пластикових карток учасників, один флешнакопичувач "Transend" на 16ГБ із відеозаписами із камер внутрішнього спостереження, один флешнакопичувач "GuardantCode", 8 флешнакопичувачів "DalteTraveler" G4 на 16ГБ кожна, 1 мобільний телефон "Nomi" із сім-картою мобільного оператора "Vodafone" № НОМЕР_1 , 4 зошити із записами, 12 аркушів паперу формату А-4 із записами, папку із аркушами паперу із записами, 1 носій інформації НЖМД (вінчестер) «Seagate» на 320ГБ, 2 системних блоки «Frime», 8 системних блоків «Dell», 1 роутер «TOTOLINK», 1 клавіатура "Real-el", 8 клавіатур без марки (назви), 1 відеореєстратор "Alhua" із блоком живлення, 1 монітор "Samsung", 2 монітори "LG", 6 моніторів "Dell", 1 програматор карток та 2 восьмипортових настільних комутаторів «TР - LINK», - шляхом позбавлення ТОВ "СТІРКТ" в особі директора ОСОБА_9 та інших уповноважених осіб даного Товариства (юридична адреса: 39600, вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 82, м. Кременчук, Полтавська область, ЄДРПОУ - 40681416) можливості користуватися будь-яким способом зазначеним майном, яке володіє, користується і розпоряджається вказаним майном.

Згідно ухвали, 22 березня 2017 року заступник начальника СВ Семенівського ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що на вказаному обладнанні здійснювалася діяльність з організації та проведення заборонених в Україні азартних ігор. На час проведення обшуку всі монітори були увімкнені із заставкою "Українська Державна лотерея". Обшук проведено, майно, у т.ч. кошти, вилучено у присутності ОСОБА_10 , яка перебувала у кімнаті касира.Вказане майно і кошти мають значення у справі, визнано речовими доказами, вони передані на зберігання до Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області. Слідчим призначено експертизу системного блоку, флеш накопичувачів, жорсткого диска, програматора, картки учасника, роутера, відеореєстратора тощо.

Слідчий суддя погодився з клопотанням, вказавши, що воно відповідає положенням ст.ст. 167,170,171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно та кошти, вказані у клопотанні слідчого, оскільки особа, що його подала, довела необхідність такого арешту, наявні ризики, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна особою, у якої його вилучено.

На ухвалу слідчого судді представником ТОВ « СТІРКТ» ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, ухваленою з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити слідчому ОСОБА_7 в накладенні арешту на майно.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що арешт на майно накладено незаконно в зв`язку з відсутністю існування законних на те, підстав, оскільки на момент розгляду клопотання не вбачалось ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_11 зазначає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, тому просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ « СТІРКТ» ОСОБА_6 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника ТОВ « СТІРКТ» ОСОБА_6 , який просив про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовимидоказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наданих матеріалів випливає, що майно, на яке накладений арешт, було виявлене та вилучене в ході санкціонованого обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року, проведеного з метою відшукання гральних автоматівтому числі комп`ютерів, ноутбуків, комплектуючих пристроїв до них (моніторів, плазмових екранів, телеекранів, клавіатур, оптичних маніпуляторів і т.д.), магнітних інформаційних носіїв (флеш-карт, лазерних дисків), на яких можуть зберігатись інформаційні файли й програмне забезпечення, які підтверджують незаконну діяльність, мобільні телефони, документацію щодо права власності, користування та розпоряджання приміщеннями й вищевказаним комп`ютерним устаткуванням та обладнанням, документи що підтверджують трудові відносини з особами, які працюють у цьому закладі, записи щодо ведення бухгалтерської діяльності, камери зовнішнього та внутрішнього спостереження, накопичувальні пристрої на яких зберігаються записи з відеокамер, грошові кошти здобуті внаслідок злочинної діяльності.

З протоколу обшуку, протоколу тимчасового вилучення майна від 21.03.2017 вбачається, що під час проведення обшуку у приміщенні виявлено та вилучено майно, перелік якого вказаний у клопотанні про арешт майна.

Вилучені речі та кошти опечатані у пакети експертної служби, постановою слідчого від 21.03.2017 приєднані до кримінального провадження і визнані речовими доказами, 21.03.2017 прийняті на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області за квитанцією № 498.

Постановою слідчого від 21.03.2017 призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу з питань, зокрема можливості використання вилучених блоків як стимуляторів ігрових автоматів, передано експертній установі системний блок, програматор, жорсткий диск тощо.

Даний обшук було проведено у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000044, з кваліфікацією розслідуваного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування є підстави для обгрунтованого припущення, що зазначені компютери використовувалися як ігрові термінали при організації грального бізнесу, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою їх подальшого експертного дослідження для підтвердження або спростування такого припущення.

Крім того, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від субєкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання, у звязку з чим доводи апелянта щодо не предявлення йому підозри як обґрунтування незаконності накладення арешту, колегія суддів розцінює як такі, що не ґрунтуються на кримінальному процесуальному законі.

В ході апеляційного провадження встановлено, зазначене майно направлено на експертизу для з`ясування питання про те, чи містять вони інформацію про обставини вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, а тому на даному етапі досудового розслідування застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як їх арешт, є виправданим та співмірним з обмеженням права власності його власника.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає,що на даному етапі скасування арешту майна є передчасним. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у розумні строки, згідно ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Доводи апеляційної скарги представника ТОВ « СТІРКТ» про те, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді не містять правову підставу для арешту майна, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді містять вказівки на правові підставі, зазначені ст. ст. 171, 173 КК України, для накладення арешту на вказане майно, а висновки суду підтверджуються, дослідженими матеріалами.

Доводи апелянта про недоведеність факту зайняття гральним бізнесом у приміщенні, де було проведено обшук, колегія суддів оцінює критично, оскільки перевірка таких обставин, збір доказів на їх підтвердження або спростування, і є метою проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «СТІРКТ» адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року про накладення арешту на майно ТОВ « СТІРКТ» - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4