ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області щодо не виконання вимог ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, яку в подальшому неодноразово уточнював та доповнював, на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області щодо не виконання вимог ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р. В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р. була задоволена його скарга на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про кримінальне правопорушення, внаслідок чого було зобов`язано уповноважених осіб слідчого відділу прокуратури Запорізької області внести до ЄРДР відомості відповідно до його заяви від 23 грудня 2015 р., поданій на ім`я директора Національного антикорупційного бюро України щодо викритих ним в період 1983 1984 років під час служби в МРЕВ ДАІ при Мелітопольському міському відділі міліції ряду зловживань, злочинів в ДАІ м. Мелітополя та двох автошколах, про здійснення у відношенні нього, як офіцера міліції при виконанні службових обов`язків ряду злочинів, які полягали: у посяганні на життя (через отруєння) з метою уникнути відповідальності, в результаті яких перенесено психічний зрив, що є тяжким тілесним ушкодженням; у фальсифікації медичних документів Запорізькою обласною психіатричною лікарнею з метою прикрити викриті злочини та злочини проти нього, встановлення неіснуючого діагнозу хронічного психічного захворювання, який був повністю знятий із дня встановлення; у розкритті лікарської таємниці та поширення впродовж 31 року завідомо неправдивих відомостей про сфальсифіковану хворобу хронічним психічним захворюванням, що принизило честь, гідність та ділову репутацію, наклепи; у доведення вище вказаними злочинами та жорстоким поводженням до самогубства, яке мало місце 23 листопада 1984 р., під час котрого отримано тяжкі травми; у зловживанні службовим становищем ряду посадових осіб, фальсифікації медичних документів Окружною військово-лікарською комісією УВС Запорізького облвиконкому, відділом кадрів УВС та в іншими державними установами, дії яких спричинили порушення прав та тяжкі наслідки, які продовжують існувати по теперішній час; у повторної фальсифікації медичних документів та діагнозу захворювання консиліумом лікарів УОЗ Запорізької ОДА у 1993 році при зміні діагнозу захворювання з психічного на терапевтичний, який злочинно встановлений по цей час.
Про внесення до ЄРДР відомостей по фактах незаконного розголошення лікарської таємниці, встановлення психічний діагнозу, заявникові достовірно невідомо.
Поряд із цим, прокуратурою Запорізької області досі не внесено до ЄРДР відомостей про:
1) Посягання на життя, офіцера міліції (через отруєння) 18 квітня 1984 р. при виконанні службових обов`язків колишнім начальником ДАІ м. Мелітополя ОСОБА_6 в результаті якого були нанесенні тяжкі тілесні ушкодження, а саме: зрив психіки (з метою уникнення відповідальності).
2) Доведення до самогубства, яке мало місце 23 листопада 1984 р.
3)Умисні вбивства (через отруєння) у 1985 році посередника у хабарах ОСОБА_7 , який мешкав за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Новоданилівка; свідка, викладача УКК тресту «Мелітопольвводбуд» та ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 й ряду інших осіб.
4) Посягання на умисне вбивство у 1985 році (в результаті якого були спричинені тяжкі тілесні ушкодження) водія ОСОБА_9 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Заявник вважає таку бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу прокуратури Запорізької області у невнесенні відомостей про кримінальне порушення до ЄРДР та не проведення досудового розслідування за викладеними ним у заяві фактами незаконною, оскільки в заяві від 23 грудня 2015 р. були наведені достатні данні, які вказують про вчинення кримінальних правопорушень.
ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати слідчий відділ прокуратури Запорізької області виконати в повному обсязі вимоги ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р., а саме внести всі вказані у його заяві від 23 грудня 2015 р. поданій в Національне антикорупційне бюро України та у заявах про зміну та доповнення відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення в яких посилалася на обставини, що викладені у скарзі та в доповненнях до скарги, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.
Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні вважають скаргу ОСОБА_3 безпідставною та просили в її задоволенні відмовити.
Заслухавши думку заявника та прокурорів, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р. задоволено скаргу ОСОБА_3 , внаслідок чого було зобов`язано уповноважених осіб слідчого відділу прокуратури Запорізької області внести до ЄРДР відомості відповідно до його заяви від 23 грудня 2015 р., поданій заяву на ім`я директора Національного антикорупційного бюро України.
Під час розгляду попередньої скарги слідчий суддя встановив, що заява ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 р. відповідала за формою та змістом вимогам КПК, до заяви було додано достатньо доказів на підтвердження викладених у ній обставин, відтак відомості, викладені у ній повинні були беззаперечно внесені уповноваженими особами прокуратури Запорізької області, до ЄРДР.
Як встановлено слідчим суддею, вимоги вказаної ухвали прокуратурою Запорізької області виконані не у повному обсязі.
Поряд із цим, прокуратурою Запорізької області досі не внесено до ЄРДР відомостей про:
1) Посягання на життя, офіцера міліції (через отруєння) 18 квітня 1984 р. при виконанні службових обов`язків колишнім начальником ДАІ м. Мелітополя ОСОБА_6 в результаті якого були нанесенні тяжкі тілесні ушкодження, а саме: зрив психіки (з метою уникнення відповідальності).
2) Доведення до самогубства, яке мало місце 23 листопада 1984 р.
3)Умисні вбивства (через отруєння) у 1985 році посередника у хабарах ОСОБА_7 , який мешкав за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Новоданилівка; свідка, викладача УКК тресту «Мелітопольвводбуд» та ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 та ряду інших осіб.
4) Посягання на умисне вбивство у 1985 році (в результаті якого були спричинені тяжкі тілесні ушкодження) водія ОСОБА_9 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214, ч. 4 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно роз`яснень, які надані Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 9 листопада 2012 р. за №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За таких обставин, відомості, які викладені у заяві (повідомленні) ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 р. відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України мали бути внесені у повному обсязі до ЄРДР впродовж 24 годин з дня отримання заяви та розпочато досудове розслідування, за викладеними у заяві фактами.
Не зважаючи навіть на те, що ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2016 р. прокуратуру Запорізької області було зобов`язано внести до ЄРДР всі відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 р., однак цього зроблено не було.
Доказів внесення до ЄРДР відомостей у повному обсязі прокурором у судовому засіданні не надано.
Враховуючи вищенаведені норми права, що уповноважені особи прокуратури Запорізької області, отримавши заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, повинні були внести всі відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , а у випадку якщо б орган досудового розслідування дійшов висновку, що у заяві ОСОБА_3 поданої ним в порядку ст. 214 КПК України відсутні ознаки складу кримінальних правопорушень, то вони повинні були винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, яку заявник може оскаржити відповідно до вимог чинного законодавства.
Пунктом 1.2 Розділу 2 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань», який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17 серпня 2012 р., передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінально процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Як випливає зі змісту заяви ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 р., в ній зазначено час та місце подій, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень окремими особами, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, інші відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до вимог ст. 214 ч. 5 КПК України та проведення досудового розслідування.
Слідчий суддя констатує, що процесуальні рішення по заяві ОСОБА_3 , всупереч положенням ст. 214 КПК України уповноваженими особами прокуратури Запорізької області на час розгляду скарги у повному обсязі прийнято не було.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В силу ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частинами 1, 2 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За викладених обставин слідчим суддею встановлено порушення прав заявника, які підлягають відновленню у судовому порядку уповноваженими особами прокуратури Запорізької області як особами, уповноваженими законодавством на вчинення відповідних процесуальних дій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України», коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
Також, в рішенні Європейського суду з прав людини «Проніна проти України», Суд констатував, що відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи порушені, має право на ефективний засіб правового захисту, тобто в найкоротший термін, а не будь-коли.
В рішенні Європейського суду з прав людини «Яременко проти України» Суд також зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
Таким чином, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини вважаю, що слід провести всебічну, повну і неупереджену перевірку по заяві ОСОБА_3 з дотриманням ст. ст. ст. 214, 216 КПК України в частині початку досудового розслідування, зобов`язавши при цьому уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості у повному обсязі.
Відповідно до п. 18 ст. 3, ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, су довий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене та вимоги ст. 307 КПК України якими передбачено, що за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора може бути винесена ухвала про зобов`язання вчинити певну дію, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділу прокуратури Запорізької області щодо не виконання вимог ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р. задовольнити.
Зобов`язати слідчий відділ прокуратури Запорізької області виконати в повному обсязі вимоги ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 р. та внести всі вказані у заяві ОСОБА_3 від 23 грудня 2015 р. поданій в Національне антикорупційне бюро України та у заявах про зміну та доповнення відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме щодо:
1) Посягання на життя, офіцера міліції (через отруєння) 18 квітня 1984 р. при виконанні службових обов`язків колишнім начальником ДАІ м. Мелітополя ОСОБА_6 в результаті якого були нанесенні тяжкі тілесні ушкодження.
2) Доведення до самогубства, яке мало місце 23 листопада 1984 р.
3)Умисні вбивства (через отруєння) у 1985 році посередника у хабарах ОСОБА_7 , який мешкав за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Новоданилівка; свідка, викладача УКК тресту «Мелітопольводбуд» та ОСОБА_8 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 й ряду інших осіб.
4) Посягання на умисне вбивство у 1985 році (в результаті якого були спричинені тяжкі тілесні ушкодження) водія ОСОБА_9 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 грудня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлено протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1