Справа № 589/255/17
Провадження № 1-кп/589/131/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001610 від 16.11.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. Сумської обл., м. Шостка, гр. України, освіта повна загальна середня, не працює, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 раніше судима:

30.07.2012 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 190 КК україни до штрафу в розмірі 850грн.;

29.11.2013 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, звільнена від відбуття покарання по ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 році» у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 21.01.2017 року.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 15.11.2016 року перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_5 та де вони відпочивали скоїла крадіжку чужого майна за наступних обставин..

ОСОБА_4 перебуваючи у вище вказаній квартирі маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись, тим що за нею ніхто не спостерігає реалізуючи свій злочинний намір на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_6 - 500грн, 50 доларів США що по курсу становить 1350грн.,золоту обручку 583 проби вартість якої становить 2872 грн 92 коп., золоту каблучку 585 проби з каменем рожевого кольору вартість якої становить5000грн., всього викрадено майна на загальну суму 9 722,92грн. З місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надали угоду про примирення та просили затвердити угоду від 26.01.2017року укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Згідно угоди підозрювана визнає себе винуватою у скоєнні крадіжки майна, належного потерпілій, добровільно відшкодувала спричинену шкоду, потерпіла до неї претензій не має. Сторони угоди визначили міру покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75,76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер предьявленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити угоду.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, потерпілого, позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченої обґрунтовано кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та підозрюваним про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Суд вважає за необхідне запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирати.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 січня 2017 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001610 від 16.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у виді обмеження волі строком три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази 500грн, 50 доларів США, золоту обручку 583 проби, золоту каблучку 585 проби з каменем рожевого кольору, які згідно розписки про збереження передані на зберігання ОСОБА_7 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайсуд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1