АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/366/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/14/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ;

захисника адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ;
при секретарі ОСОБА_8 ,
із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Довжанка, раніше судимого, підозрюваногоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

встановила:
ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ ТРП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Датою закінчення строку дії ухвали постановлено вважати 00 год.00 хв. 08 березня 2017 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави у сумі 32 000 гри. (тридцять дві тисячі гривень) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області .
У випадку внесення застави, покладено на ОСОБА_7 обов`язки щодо явки за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучення із с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз'яснено ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, бо якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Як слідує з оскаржуваної ухвали слідчий СВ ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляд) тримання під вартою відносно затриманого о 01 год. 50 хв. 10 січня 2017 року в порядку ст.208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 у межах кримінального провадження №0000016, внесеного в ЄРДР від 10 січня 2017 року. яке мотивує тим, шо ОСОБА_7 10 січня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, що мало місце за наступних обставин: 09 січня 2017 року близько 19 год. у ОСОБА_7 який перебував у селі Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом відчинення металевої хвіртки, проник на територію домогосподарства, що на АДРЕСА_1 , де переконавшись у тому, іцл за ним ніхто не спостерігач і, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, підійшов до автобуса марки «Еталон А079», р.н. НОМЕР_1 , з бака якою злив 10 л дизельного палива, вартістю 229, 9 гри., після чого, продовжуючи свої .лочинні дії, підійшов до приміщення літньої сухні, де, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, а також, шо його дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, який знаходився в замку, відкрив вхідні двері та проник до вказаного приміщення, де підійшов до стільця, на якому в пакеті знаходилась металева кастрюля, з якої він таємно викрав свинний бочок, домашнього виробництва, вагою 800 г, вартістю 80 грн. га свинну шинку, домашнього виробництва, иагою 800 г. вартістю 80 гри. та із викраденим майном з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну школу на загальну суму 389, 9 грн.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що слідчим надано докази про обгрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, з урахуванням особи підозрюваного, який будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, знову вчинив умисний корисливий злочин під час дії іспитового строку, прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, і постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим/прокурором не було надано жодних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, судом не в повній мірі враховано особу підозрюваного, який є інвалідом 2 групи, визнає вину, щиро розкаюється у вчиненому, сприяє досудовому слідстві, інкримінованим йому злочином завдана незначна шкода. Крім того, вважає, що слідчим суддею не досліджено доказів, які б свідчили про обгрунтованість підозри у скоєнні його підзахисним інкримінаованого його кримінальнго правопрушення, вимога щодо обгунтованості та розумності якої випливає з рішень Європейського суду з прав людини Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 року, Мюррей про Обєднаного Королівства від 28.10.1994 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Споліченого Королівства від 30.08.1990 року, Єлоєв проти України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задововльнити з викладених у ній мотивів, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України ухвалив рішення про обрання відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти настанню цих ризиків.

Зокрема, суд вірно встановив, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в силу вимог ст.12 КК України є тяжким, вину у скоєнні якого він повнісю визнав, та яка підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, врахував особу підозрюваного , який має непогашену судимість, є інвалідом 2 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, підозрюється у вчиненні злочину під час іспитового строку, що вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи та небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Враховуючи вищенаведе, колегія суддів погоджуєься з висновом суду першої інстанії про те, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе запобігти настанню ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.

Дововди захисника підозрюваого щодо моменту фактичого затриманя підозрюваного підлягають перевірці під час проведення досудовго слідства та судовго розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176, 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2