Справа № 522/5679/17
Провадження 1-кс/522/5295/17
У Х В А Л А
24 березня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, не одруженого, неповної середньої освіти, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вироком Приморського районного суду м. Одеси 17.05.2013 року, засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.10.2016 по відбуттю строку покарання, раніше неодноразово судимий до реальних термінів позбавлення волі,
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0001556 від 23.03.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Приморським ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001556 від 23.03.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2017 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_4 проходив біля павільйонів № 63, НОМЕР_1 , що на ринку «Книжка» за адресою: м. Одеса, Олександрівський проспект, 12, де побачив на столі поряд з вказаними торговими павільйонами два мобільних телефони, марок «Мейзу М 3 Ноте» та «Ксіомі редмі ноте 3» срібного кольору, які тимчасово залишили на вказаному столі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились поряд з вказаними павільйонами, тимчасово відлучившись.

Будучи судимим за вчинення навмисного корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та вирішив вчинити новий корисливий злочин, а саме таємно заволодіти вказаними мобільними телефонами.

Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 діючи таємно, підійшов до вказаного столу та з корисливих мотивів таємно заволодів вказаними двома мобільними телефонами, а саме марок «Мейзу М 3 Ноте» в корпусі сірого кольору вартістю 3900 грн., який належить гр. ОСОБА_7 та марки «Ксіомі редмі ноте 3» срібного кольору, вартістю 4200 грн., який належить ОСОБА_6 .

Заволодівши вказаними мобільними телефонами ОСОБА_4 завдав вказаним потерпілим загальну матеріальну шкоду у розмірі 8100 грн. та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, неодружений, який має не повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , вироком Приморського районного суду м. Одеси 17.05.2013 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.10.2016 по відбуттю строку покарання, раніше неодноразово судимий до реальних термінів позбавлення волі.

23.03.2017, о 14:00 годині, працівниками Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було затримано у ОСОБА_4 , та цієї ж дати ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У теперішній час, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та наданими до клопотання доказами, а саме: протоколом добровільної видачі згідно якої ОСОБА_4 в присутності двох понятих видав співробітникам поліції вказані мобільні телефони; показаннями потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про вчинення злочину за вищеописаних обставин; показаннями свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в присутності яких ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції два мобільних телефони; протоколом огляду речей, а саме 2-х мобільних телефонів, які визнані речовими доказами; свідченнями ОСОБА_4 про вчинення злочину за вищевказаних обставин.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інший злочин, що підтверджується його притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, у слідчого наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, вважаю доцільним застосувати підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наведені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він веде асоціальний спосіб життя, неодноразово судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 5 років, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інший злочин.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігання здійсненню впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, недопущенню вчинення іншого злочину.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 10 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській УВП-21 строком на 60 діб.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/5295/17.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 23.03.2017 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 22.05.2017 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

24.03.2017