Справа № 676/4136/16-к
Провадження № 1-кп/676/69/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року м. Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого:
-13 грудня 1993 року Олександрівським міським судом Володимирської області Російської Федерації за ч.2 ст.144, ч.3 ст.89 КК РРФСР до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців;
- 3 листопада 1994 року Олександрівським міським судом Володимирської області Російської Федерації за ч.3 ст.195, ч.2 ст.144 КК РРФСР до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
- 19 лютого 1998 року Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч.1 ст.101 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;
- 6 грудня 2001року Бендерським муніципальним судом Республіки Молдови за ч.2 ст.119 КК Республіки Молдови до покарання у виді штрафу в розмірі 1080 лей;
- 28 лютого 2003 року Апеляційним судом Вінницької області за п.6,п.12 ч.2 ст.115, ч.2,ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.296, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього особистого майна, звільненого 16 лютого 2016 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_10 23 травня 2016 року близько 02 год. у приміщенні кухонної кімнати житлового будинку, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_2 , в ході сварки з потерпілою ОСОБА_9 через ревнощі, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді можливої смерті потерпілої і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, рукою схопив зі столу кухонний ніж та умисно наніс ним ОСОБА_9 три удари в область лівої щоки, шиї та грудної клітки, заподіявши таким чином останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді рани на боковій поверхні шиї у верхній третині зліва та рани щічної області зліва, а також тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії на рівні 9-10-11 ребер, проникаючої в праву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу раневого каналу 10-11 ребра, парієнтальної плеври, міжреберної артерії, нижньої долі правої легені.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та дав суду показання, що після спільного тривалого періоду розпивання спиртних напоїв його дружиною ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в приміщенні кухонної кімнати житлового будинку, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_9 пішли спати в літню кухню, де вони на той час тимчасово проживали. Однак ОСОБА_9 спати не лягла, а повернулася в приміщення кухні основного будинку та почала кудись телефонувати. Зрозумівши, що дружина могла телефонувати до свого знайомого, приревнував її та вирішив піти до неї щоб з`ясувати з цього приводу стосунки. Зайшовши на кухню, між ними виник конфлікт через здійснення ОСОБА_9 дзвінків до знайомого. Під час суперечки дружина кинула в нього довідкою про його звільнення з місця позбавлення волі та нанесла йому металевою каструлею два удари по голові. Розізлившись на поведінку дружини, він схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним два удару ОСОБА_15 в область обличчя та шиї, від яких вона впала на підлогу, а коли піднялася, то нанесла йому удар кулаком в обличчя. В результаті боротьби вони разом впали на підлогу, а коли припіднялися, то ОСОБА_9 його відштовхнула від себе. В цей момент на кухню зайшов ОСОБА_14 , якому він відав ніж та вийшов на вулицю. Знаходячись неподалік від місця події, бачив як приїздила карета швидкої допомоги, що забрала ОСОБА_9 . Повернувся додому приблизно через годину та ліг спати, а вранці його затримали працівники поліції. Категорично заперечив ту обставину, що мав намір заподіяти смерть потерпілій ОСОБА_9 , а наніс їй удари ножем по обличчю та шиї через те, що дружина нанесла йому удари металевою каструлею по голові. При цьому, у нього не було ніяких перешкод умисно нанести потерпілій інші удари в життєво важливі органи і таким чином вбити ОСОБА_9 , якби у нього був такий намір. Вважає, що ножове поранення в області грудної клітки ОСОБА_9 могла отримати в той час, коли під час боротьби вони разом впали на підлогу.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_10 частково визнав свою вину у вчиненні зазначеного вище суспільно небезпечного діяння, його винність в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій підтверджується дослідженими наданими стороною обвинувачення доказами.
Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні підтвердила ті обставини, що дійсно після спільного тривалого періоду розпивання спиртних напоїв нею, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в приміщенні кухонної кімнати житлового будинку, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_2 , разом із обвинуваченим пішли спати в літню кухню, де вони на той час тимчасово проживали. Вже там у них виникла суперечка через те, що ОСОБА_10 її приревнував. Через що вона повернулася на кухню, щоб покурити. Однак слідом за нею на кухню прийшов обвинувачений, де між ними продовжився конфлікт. В ході конфлікту вона нанесла ОСОБА_10 два удари металевою каструлею по голові. В цей момент обвинувачений схопив зі столу кухонного ножа та наніс ним їй три удари в область щоки, шиї та грудної клітки. Під час нанесення ОСОБА_10 їй ударів ножем вони стояли один до одного обличчям. На її крики прибігла ОСОБА_13 , поклала її на підлогу та почала надавати допомогу (рукою закривала рану на грудній клітці). Пізніше приїхали лікарі швидкої медичної допомоги та госпіталізували її. При цьому потерпіла категорично заперечила ту обставину, що ОСОБА_10 хотів її вбити та ствердила, що якби він хотів позбавити її життя, то зробив би це безперешкодно. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має, пробачила йому та просила суворо його не карати.
Свідок очевидець події ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердила ті обставини, що під час тривалого спільного вживання алкогольних напоїв на кухні потерпіла з обвинуваченим сварилися та періодично виходили на вулицю через те, що до ОСОБА_9 телефонував якийсь чоловік. Свідок ствердила, що коли потерпіла вийшла на вулицю та говорила з кимось по мобільному телефону, то до ОСОБА_9 вийшов ОСОБА_10 і між ними виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачений шарпав потерпілу. Після того як свідок забрала ОСОБА_9 від ОСОБА_10 , останні зайшли на кухню. Також на кухню в цей момент зайшла ОСОБА_13 . Відразу ж після цього ОСОБА_9 крикнула «Ой!», на її тілі була кров та вона почала падати на підлогу, а ОСОБА_10 в цей час почав виходити з кухні на вулицю. ОСОБА_13 відразу ж надала ОСОБА_9 допомогу, викликали лікарів швидкої медичної допомоги, які госпіталізували ОСОБА_9 .
З показань в судовому засіданні свідка очевидця події ОСОБА_13 вбачається, що після тривалого спільного вживання алкогольних напоїв на кухні житлового будинку, потерпіла ОСОБА_9 з обвинуваченим пішли спати в літню кухню, в якій останні на той час тимчасово проживали. Пізніше, коли вона знаходилася в приміщенні кухні, забігла ОСОБА_9 , в якої були порізи на обличчі з лівої сторони та текла кров, а за нею ОСОБА_10 . І коли ОСОБА_9 розвернулася до ОСОБА_10 обличчям, то крикнула «Ой!» та почала падати на підлогу. Після цього ОСОБА_10 відразу ж вибіг на вулицю, а вона почала надавати ОСОБА_9 допомогу. Тоді ж викликали лікарів швидкої медичної допомоги, які госпіталізували ОСОБА_9 .
Ще один очевидець події ОСОБА_14 в судовому засіданні також підтвердив ті обставини, що після тривалого спільного вживання алкогольних напоїв на кухні житлового будинку, потерпіла ОСОБА_9 з обвинуваченим пішли спати в літню кухню, в якій останні на той час тимчасово проживали. Через декілька хвилин, коли його дружина пішла на кухню, а він знаходився в приміщенні спальної кімнати будинку, почув на кухні гуркіт та крик ОСОБА_9 . Коли вийшов у коридор, побачив, що ОСОБА_9 впала на підлогу, в неї було ножове поранення в області грудної клітки та щелепи. Також в приміщенні кухні знаходився ОСОБА_10 , в якого в руці помітив кухонного ножа, який він вибив з рук останнього. Після цього ОСОБА_10 відразу ж вибіг на вулицю, а вони почала надавати ОСОБА_9 допомогу та викликали лікарів швидкої медичної допомоги, які госпіталізували ОСОБА_9 . Згодом, боячись залишених на ножі, який він вибив з руки ОСОБА_10 , своїх відбитків рук, викинув його у вигрібну яму літньої вбиральні.
Свідок ОСОБА_16 мати потерпілої в судовому засіданні повідомила, що 23 травня 2016 року близько 03 години до неї зателефонувала донька та повідомила, що ОСОБА_10 заподіяв їй ножове поранення і вона знаходиться в лікарні.
З показань в судовому засіданні свідка лікаря швидкої медичної допомоги ОСОБА_17 вбачається, що він виїжджав на місце події, надавав потерпілій ОСОБА_9 , в якої були ножові поранення, першу медичну допомогу та госпіталізував її до Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні. Потерпіла повідомляла, що поранення їй завдав співмешканець через ревнощі.
Свідок лікар Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні ОСОБА_18 в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що лікарями швидкої медичної допомоги була доставлена потерпіла ОСОБА_9 з ножовим пораненням грудної клітки та яку відразу ж було прооперовано.
Даними протоколу огляду місця події від 23 травня 2016 року та доданих до нього таблиць-ілюстрацій (а.с.13-40 т. 2), відповідно до яких з письмового дозволу володільця ОСОБА_13 (а.с.12 т.2) оглянуто місце події, яким являється домогосподарство АДРЕСА_2 та складається з житлового будинку, літньої кухні, гаража, господарської будівлі та літньої вбиральні, а даними протоколу огляду місця події від 14 червня 2016 року з долученими до нього фототаблицями (а.с.63-68 т.3) підтверджено показання свідка ОСОБА_14 та ту обставину, що з вигрібної ями літньої вбиральні, що розташована на території зазначеного домоволодіння, вилучено ніж господарсько-побутового призначення загальною довжиною 21 см, довжиною леза 12 см та довжиною руків`я 9 см, якого, зі слів ОСОБА_14 , він вибив з рук ОСОБА_10 після нанесення останнім потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та викинув у вигрібну яму літньої вбиральні.
Даними власноручно написаної ОСОБА_13 заяви від 23 травня 2016 року та протоколу тимчасового вилучення від 23 травня 2016 року з долученими до нього фототаблицями (а.с.43-45 т.2), згідно з якими ОСОБА_13 добровільно видала працівникам поліції належні їй спортивні штани зі слідами речовини бурого кольору, ззовні схожих на кров.
Даними довідки Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні від 23 травня 2016 року (а.с.46 т.2), відповідно до якої 23 травня 2016 року о 2-ї годині каретою швидкої допомоги з місця події с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району було доставлено ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями колото-різаного характеру, які, зі слів останньої, їй були заподіянні знайомим чоловіком.
Даними протоколу огляду місця події та долученими до нього таблицями-ілюстраціями (а.с.58-61), згідно з якими в приміщенні палати №9 хірургічного відділення Кам`янець-Подільської центральної районної лікарні вилучено належний потерпілій ОСОБА_9 одяг спортивну кофту та укорочені штани (бриджі).
Даними протоколів отримання зразків для експертизи від 23 травня 2016 року (а.с.65,67,92 т.2), відповідно до яких у відповідності до вимог ст.245 КПК України для проведення судово-імунологічної експертизи у ОСОБА_10 відібрано біологічні зразки змиви з обох рук, зрізи країв нігтьових пластинок обох рук та зразок крові, а в потерпілої ОСОБА_9 зразок крові.
Висновками експертів №№343,344 від 26 травня 2016 року, №№345,348,349,360 від 21-24 червня 2016 року, №347 від 21-23 червня 2016 року, №359 від 21-22 червня 2016 року (а.с.196,200,214,215,224-225,229-230, 234-235,244-245,249-250 т.2) підтверджено ті обставини, що кров потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Також зазначеними висновками експерта №№345,348,349,359,360 підтверджено ті обставини, що на марлевому тампоні зі змивом з лівої руки ОСОБА_10 , на кофті та джинсових штанах ОСОБА_10 , на спортивних штанах свідка ОСОБА_13 , а також на шортах та кофті потерпілої ОСОБА_9 , знайдена кров людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_9 .
Нанесення обвинуваченим потерпілій кухонним ножем трьох ударів в область лівої щоки, шиї та грудної клітки та заподіяння таким чином останній легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я у вигляді рани на боковій поверхні шиї у верхній третині зліва та рани щічної області зліва та тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії на рівні 9-10-11 ребер, проникаючої в праву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу раневого каналу 10-11 ребра, парієнтальної плеври, міжреберної артерії, нижньої долі правої легені, підтверджено висновком експерта № 322 від 26.05 09.06.2016 року (а.с.186-188 т.2). Цим же висновком підтверджено ту обставину, що вказані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок трьохразової дії в швидкій послідовності предмета з колюче-ріжучою поверхнею в день надходження на стаціонарне лікування в Кам`янець-Подільську ЦРЛ, тобто 23 травня 2016 року.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27 травня 2016 року з долученими до нього фото-таблицями (а.с.164-166 т.2), відповідно до яких ОСОБА_10 з участю свого захисника ОСОБА_11 та у присутності понятих, що виключало можливість вчинення будь-якого тиску та примусу на нього, з письмової згоди володільця домогосподарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 (а.с.163 т.2), добровільно розказав та в деталях продемонстрував на місці вчинення злочину як та за яких обставин між ним та потерпілою ОСОБА_9 відбувався конфлікт, в ході якого він завдав останній ножові поранення.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 8 червня 2016 року з долученими до нього фото-таблицями (а.с.42-48 т.3), відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 , з письмової згоди володільця домогосподарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 (а.с.41 т.3), в деталях продемонструвала на місці вчинення злочину як та за яких обставин між нею та обвинуваченим відбувався конфлікт та як останній заподіяв їй ножем тілесні ушкодження. При цьому потерпіла чітко вказала, що наніс ОСОБА_10 їй три послідовні удари ножем в область обличчя, шиї та грудної клітки при тому як вони стояли і були направлені один до одного обличчям, а не при падінні, як це стверджує обвинувачений, намагаючись переконати суд в необережному заподіянні потерпілій тяжкого тілесного ушкодження.
Надуманими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності, є твердження ОСОБА_10 про те, що тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді рани на передній поверхні грудної клітини справа по середньо-ключичній лінії на рівні 9-10-11 ребер, проникаючої в праву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу раневого каналу 10-11 ребра, парієнтальної плеври, міжреберної артерії, нижньої долі правої легені, потерпіла отримала випадково в момент падіння разом з ним на підлогу під час конфлікту, оскільки вказане твердження обвинуваченого будь-якими доказами не підтверджено, а навпаки спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідків очевидців події ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в судовому засіданні не підтвердили зазначеної обставини, а також об`єктивно спростовуються висновком експерта №407 від 24-27 червня 2016 року (а.с.190-192 т.2), згідно з яким вказане тілесні ушкодження у ОСОБА_9 , а також інші тілесні ушкодження у вигляді рани на боковій поверхні шиї зліва в верхній третині та рани в щічній області зліва могли утворитися внаслідок трьохразової дії в швидкій послідовності, предмета з колюче-ріжучою поверхнею, так як указала потерпіла під час проведення з її участю слідчого експерименту. У той же час, із врахуванням глибини раневого каналу та ушкодження по ходу раневого каналу грудної клітки 10-11 ребер, експерт дійшов висновку, що утворення зазначених тілесних ушкоджень потерпілою при наштовхуванні на ніж, як про це стверджує ОСОБА_10 , малоймовірне.
Згідно з висновком експерта №319 від 25 травня 2016 року (а.с.184 т.2) у ОСОБА_10 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден тильної поверхні лівої кисті на рівні першого міжпальцевого проміжку та на рівні проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті, які могли утворитись як від дії тупих твердих предметів, так і при ударах об такі по механізму «удар-тертя», що підтверджує показання обвинуваченого про отримання зазначених тілесних ушкоджень в ході прикривання руками голови під час нанесення йому потерпілою ударів металевою каструлею.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 205 від 23 травня 2016 року (а.с.52 т. 2) підтверджено ту обставину, що за результатами медичного огляду ОСОБА_10 , що проводився о 17 год. 00 хв. 23 травня 2016 року, ознак сп`яніння у нього виявлено не було.
Висновком експерта № 350 від 8 червня 2016 року (а.с.180-182 т.2) підтверджено ті обставини, що ОСОБА_10 на момент вчинення інкримінованого йому злочину виявляв емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, який відноситься до іншого хворобливого стану психіки, виявляє такий і на теперішній час, проте цей розлад не залишав його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_10 в період вчинення інкримінованого йому злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного стану, в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу та в стані патологічного сп`яніння не знаходився. Таким чином, зазначеним висновком експерта підтверджено ту обставину, що відносно скоєного і на теперішній час ОСОБА_10 можна вважати осудним.
Крім того, винність ОСОБА_10 у вчиненому суспільно небезпечному діянні підтверджується даними, здобутими в ході огляду речових доказів по справі (а.с.155-157 т.3), в тому числі знаряддя злочину кухонного ножа, який також був предметом огляду в судовому засіданні, в ході якого встановлено, що довжина леза цього ножа становить 12 см.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, що виразилося у тому, що ОСОБА_10 23 травня 2016 року близько 02 год. у приміщенні кухонної кімнати житлового будинку, що розташований на території домогосподарства АДРЕСА_2 , в ході сварки з потерпілою ОСОБА_9 через ревнощі, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , який виник у нього на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, розуміючи, що здійснює посягання на життя людини та передбачаючи його наслідки у вигляді смерті, бажаючи їх настання, схопив рукою зі столу кухонний ніж та умисно наніс ним ОСОБА_9 три удари в область лівої щоки, шиї та грудної клітки, заподіявши таким чином останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді рани на боковій поверхні шиї у верхній третині зліва та рани щічної області зліва, а також тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії на рівні 9-10-11 ребер, проникаючої в праву плевральну порожнину з ушкодженням по ходу раневого каналу 10-11 ребра, парієнтальної плеври, міжреберної артерії, нижньої долі правої легені. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисно завдавши потерпілій три удари ножем в область розташування життєво-важливих органів, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 відразу ж було надано ОСОБА_13 та лікарями швидкої медичної допомоги першу медичну допомогу, вчасно госпіталізовано до лікарні, де надано кваліфіковану медичну допомогу.
Разом з тим, зазначена кваліфікація дій ОСОБА_10 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 КК України та розясненнями, наведеними у пунктах 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замахом на злочин є скоєння особою з прямим умислом діяння (дії чи бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі такої особи.
Обовязковою умовою кримінально-правої кваліфікації дій винного як замаху є наявність прямого умислу на вчинення відповідного злочину, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені у рішеннях, прийнятих за результатами перегляду судових рішень з підстав, передбачених ст. 445 КПК України (постанови № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня 2014 року, № 5-32кс14 від 11 грудня 2014 року, №5-24к15 від 18 червня 2015 року), замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення та наміру вчинити злочин, а тому він є актом, що виконується виключно за наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
При кваліфікації злочинів проти життя і здоровя особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є субєктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоровю дії винного слід кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
З досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 перебував із потерпілою в офіційному зареєстрованому шлюбі, між ними не було неприязних стосунків, конфлікт виник спонтанно, на побутовому ґрунті через ревнощі, кухонний ніж опинився в його руках випадково, завданих ударів була незначна кількість, які наносилися хаотично, в швидкій послідовності та не прицільно. При цьому лише один удар, в результаті якого потерпілій були заподіянні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент заподіяння, був нанесений обвинуваченим в область грудної клітки справа, тобто з іншої сторони від місця розташування життєво-важливого органу серця, а інші два в область щоки та шиї, в результаті чого потерпілій були спричинені лише легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Крім того, встановлено, що після нанесення удару в область грудної клітки обвинувачений одразу ж припинив свої протиправні дії та не вжив будь-яких активних дій, спрямованих на позбавлення життя потерпілої, зокрема, нанесення інших ударів ножем у життєво-важливі органи, хоча мав таку реальну можливість, перед конфліктом та в ході його перебігу не висловлював жодних погроз щодо вбивства ОСОБА_9 , а після залишення місця події переконався, що потерпілій буде надана кваліфікована медична допомога, оскільки бачив приїзд карети швидкої медичної допомоги. При цьому, ОСОБА_10 не вживав заходів щодо переховування, повернувшись у літню кухню на ночівлю, де вранці й був затриманий.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні категорично заперечив ту обставину, що мав намір заподіяти смерть потерпілій ОСОБА_9 , а наніс їй удар ножем по обличчю через те, що ОСОБА_9 нанесла йому удари металевою каструлею по голові в ході словесного конфлікту, який виник через ревнощі. При цьому, у нього не було жодних перешкод нанести потерпілій інші удари в життєво-важливі органи і таким чином вбити ОСОБА_9 , якби у нього був такий намір.
Сама потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні також категорично заперечила ту обставину, що ОСОБА_10 хотів її вбити та ствердила, що якби він дійсно хотів позбавити її життя, то зробив би це безперешкодно. Вважає, що ОСОБА_10 наніс їй удари ножем через те, що вона нанесла йому удари каструлею по голові.
Таким чином, прийнявши до уваги наведені обставини справи, причини виникнення конфлікту, його розвиток, конкретні дії винного, який наніс лише один удар потерпілій в місце розташування життєво-важливих органів, його показання про небажання заподіяти смерть ОСОБА_9 , а також категоричне заперечення потерпілою наявності умислу обвинуваченого на заподіяння їй смерті та реальної можливості у ОСОБА_10 для доведення до кінця свого наміру її вбити, якби такий у нього був, суд дійшов переконання, що ОСОБА_10 , завдаючи удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_9 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, можливість настання смерті потерпілої, однак ставився до настання цих наслідків байдуже, тобто діяв з непрямим умислом.
При цьому прокурором будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами в судовому засіданні не доведено наявності в діях обвинуваченого прямого умислу на вчинення вбивства ОСОБА_9 , тобто того, що він, завдаючи потерпілій удар в область грудної клітки, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та бажав їх настання.
Крім цього, при кваліфікації діяння ОСОБА_10 суд також виходить з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28 травня 2015 року у справі № 5-25кс15. Зокрема, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_10 цілеспрямовано наніс потерпілій три удари кухонним ножем, один з яких у праву частину грудної клітки, із урахуванням обстановки події, яка склалася, наявності у нього емоційно-нестійкого розладу особистості, імпульсивного типу, який відноситься до іншого хворобливого стану психіки, не конкретизував у своїй свідомості яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілій, то в цьому випадку діяв з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого він хоча і бажав спричинити або свідомо припускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, але при цьому не конкретизував точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. А тому, він має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, тобто за заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Враховуючи зазначені вище обставини, з урахуванням закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суд уважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України на ч.1 ст.121 КК України як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. При цьому судом встановлено, що зазначене діяння мало місце, а обвинувачений ОСОБА_10 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
Невизнання ОСОБА_10 винності в умисному заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння, а його твердження, що ОСОБА_9 отримала їх з необережності, а саме в той час, коли вони під час конфлікту падали разом на підлогу, є надуманими та повністю спростовується зазначеними вище доказами.
На виконання ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_10 раніше неодноразово (п`ять разів) судимий за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, в тому числі за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивство, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, за останнім місцем відбуття покарання характеризується негативно, за останнім місцем проживання Підбузька селищна рада Дрогобицького району Львівської області відносно ОСОБА_10 компрометуючими даними не володіє, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, який відноситься до іншого хворобливого стану психіки.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , судом не встановлено.
Судом не визнається обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 , вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілої, на чому наполягає захисник обвинуваченого, оскільки зазначена обставина будь-якими належними та допустимими доказами стороною захисту не доведена, а навпаки спростовується висновком експерта № 350 від 8 червня 2016 року (а.с.180-182 т.2), відповідно до якого ОСОБА_10 в період вчинення інкримінованого йому злочину в стані психологічного стресу не знаходився.
Рецидив злочинів враховується судом як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, внаслідок вчинення якого могла настати смерть молодої людини, та обставини його вчинення, особу винуватого, який раніше неодноразово (п`ять разів) судимий за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, в тому числі за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а останній раз за умисне вбивство з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, за що відбував покарання у виді 15 років позбавлення волі, та через незначний період часу лише три місяці після звільнення з місця позбавлення волі знову умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження молодій людині, що свідчить про його вперте небажання ставити на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в максимальних межах санкції ч.1 ст.121 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Цивільний позов не пред`являвся.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого йому призначено реальне покарання у виді позбавлення волі, а також з метою забезпечення виконання вироку, суд уважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_10 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
Визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.
Обчислювати строк покарання з 16 лютого 2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 23 травня 2016 року по 15 лютого 2017 року включно з розрахунку, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний щодо ОСОБА_10 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов не пред`являвся.
Скасувати після набрання вироком законної сили арешт на майно, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2016 року (а.с.143-144).
Речові докази, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 31, 159, 160 т.3):
- ніж з надписом «Хортиця», ніж з руків`ям білого кольору без надписів, дерев`яний ніж, жіночі спортивні штани після набрання вироком законної сили повернути законному володільцеві ( ОСОБА_13 );
- довідку про звільнення серії МИК № 012620 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чорну шкіряну куртку, сіру чоловічу кофту з замком в області грудної клітки, голубі джинси, мобільний телефон «Нокіа RM-1133», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , сім-картку «Київстар» без ідентифікаційних номерів, металевий ключ з чорними пластиковими вставками, металевий ключ з вдавленим надписом «Алекс», металевий ключ з чорною пластиковою вставкою без надписів, брелок у вигляді «черепа» після набрання вироком законної сили повернути законному володільцеві (обвинуваченому ОСОБА_10 );
- сім недопалків від сигарет «Прима особлива класична», пачку з-під сигарет «Прима особлива класична», губку зеленого кольору прямокутної форми з нашаруванням речовини буро-червоного кольору, дві пляшки ємністю по 2,5 літра кожна від пива «Львівське світле», пляшку ємністю 1,5 літра без надписів, зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , марлеві тампони зі змивами з обох рук ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 1055 грн. 52 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта (а.с.10 8 т.3).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3