Справа № 464/1485/17
пр.№ 1-кп/464/153/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2017 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові кримінальне провадження № 464/1485/17, внесене 13 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, проживає у АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, з вищою освітою, неодружений, українець, громадянин України, має судимість: 16 грудня 2016 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., штраф не сплачено та покарання не відбуто,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

а також сторін кримінального провадження: прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 9 вересня 2016 року приблизно о 01.50 год., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи у супермаркеті «Наш», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 12А, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиці стелажа 3 пляшки шампуня марки «Хенд енд Шолдерс» («Head and Shoulders»), що належить ФОП ОСОБА_6 , вартістю 74,96 грн. кожна, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 224,88 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 18 вересня 2016 року 21.00 год., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи у супермаркеті «Наш», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, 12А, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиці стелажа 3 пляшки шампуня марки «Хенд енд Шолдерс» («Head and Shoulders»), що належить ФОП ОСОБА_6 , вартістю 74,96 грн. кожна, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 224,88 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у крадіжці, вчиненій повторно, визнав повністю та дав показання, аналогічні встановленим судом обставинам. Ствердив, що вчинив злочин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 подав суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.
З огляду на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у порядку, визначеному ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
Відповідно до вимог ст.65 Кримінального кодексуУкраїни при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 Кримінального кодексуУкраїни, є злочином середньої тяжкості, особу та майновий стан обвинуваченого, який є фізичною особою підприємцем, має малолітню дитину, має формальну характеристику за місцем проживання, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому та має судимість за вчинення аналогічного злочину. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 79 від 17 лютого 2017 року ОСОБА_3 психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних та психоактивних речовин, у стані нестійкої ремісії, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій, ОСОБА_3 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи наведене вище, обвинуваченому слід обрати покарання у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 Кримінального кодексуУкраїни, у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Крім цього, ОСОБА_3 вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2016 року (справа № 464/8635/16-к) засуджений за вчинення 4 серпня 2016 року злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексуУкраїни, до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Даний злочин обвинуваченим вчинено 9 та 18 вересня 2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 16 грудня 2016 року. Таким чином обвинуваченому слід призначати покарання відповідно до ч.4 ст.70 Кримінального кодексуУкраїни, якою передбачено, що за правилами, передбаченими у ч.ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За умовами ч.3 ст.72 Кримінального кодексу України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.
З огляду на наведене, суд на підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2016 року призначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Натомість, враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, тяжкість злочину та конкретні обставини вчинення крадіжки, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 Кримінального кодексуУкраїни обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексуУкраїни, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Сихівського районного суду м.Львова від 16 грудня 2016 року, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування обраного покарання на підставі ст.75 Кримінального кодексуУкраїни з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 Кримінального кодексуУкраїни, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Нокіа», модель 1280, ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім карткою оператора «Лайф» та сумку чорного кольору, належну ОСОБА_3 , - повернути останньому;

CD диски з відеозаписами від 9 вересня 2016 року та 18 вересня 2016 року, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1