У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 161/10965/17

Провадження № 1-кс/161/5016/17

18 липня 2017 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької місцевої прокуратури юриста 1-го класу ОСОБА_3 слідчого СВ ОСОБА_4 , представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням із процесуальним керівником прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт на вилучені в ході ОМП від 13.07.2017 пакет білого кольору, в якому знаходились чотири різні за розмірами поліетиленові пакети з вмістом каміння темно коричневого та жовтого кольорів, ззовні схожого на бурштин-сирець, який поміщений в спеціальний пакет НПУ ГСУ № 4229655.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 13.07.2017 до ЄРДР за №0003282, за попередньою правовою кваліфікацією ст. 198 КК України.

Приймаючи до уваги, що вищевказаний предмет у вигляді майна набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладені арешту на вказаний пакет білого кольору, тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому, представника володільця тимчасово вилученого майна, який просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання у зв`язку із необгронтованістю та безпідставністю даного клопотання, тому, оскільки відсутні підстави, визначені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, приходжу до висновку, що в клопотанні про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучене.

Стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав для накладення арешту на вилучені в ході ОМП від 13.07.2017 пакет білого кольору, в якому знаходились чотири різні за розмірами поліетиленові пакети з вмістом каміння темно коричневого та жовтого кольорів, ззовні схожого на бурштин-сирець, який поміщений в спеціальний пакет НПУ ГСУ № 4229655, оскільки не наведено, що вказане майно відповідають критеріям, визначеним ст. 98, ст. 170 КПК України, та того, що саме накладення арешту є необхідним для їх збереження.

Крум того, невідомою залишається вага та об`єм каміння темно коричневого та жовтого кольорів, ззовні схожого на бурштин-сирець, який поміщений в спеціальний пакет НПУ ГСУ № 4229655.

Також, слідчим СВ прокуратури Волинської області не наведено жодної підстави та мети накладення арешту на вилучене 13.07.2017 у гр. ОСОБА_6 , 1994 р.н., та не долучено до матеріалів інших правових підстав для задоволення даного клопотання, а також що накладення арешту є найбільш доцільною дією у даному випадку, а тому у клопотанні про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_4 про арешт на арешт на вилучені в ході ОМП від 13.07.2017 пакет білого кольору, в якому знаходились чотири різні за розмірами поліетиленові пакети з вмістом каміння темно коричневого та жовтого кольорів, ззовні схожого на бурштин-сирець, який поміщений в спеціальний пакет НПУ ГСУ № 4229655.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1