Справа № 305/1602/13-к
Номер провадження 1-кс/305/79/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2013 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Тулик І.І. при секретарі Шемота М.І., з участю прокурора - Сідей В.В., представника скаржника ОСОБА_1, розглянувши скаргу на постанову про закриття кримінального провадження від 25 червня 2013 року по матеріалам Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав до суду скаргу на постанову про закриття кримінального провадження від 25 червня 2013 року по матеріалам Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області

Скаргу миотивує тим, що у 2008 році ОСОБА_2 в порядку положень ст.95 КПК України (в ред.1960 р.) звернулася до правоохоронних органів про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочину, передбаченого положеннями ч.2 ст.190 КК України.

У своїй заяві скаржник, реалізовуючи свої права як заявника, зазначала, що у діях ОСОБА_3 наявний склад злочину шахрайства, оскільки остання з метою заволодіння чужим майном квартирою ОСОБА_2, подала до Рахівської міської ради Закарпатської області заяву-згоду підписану, за її твердженням, ОСОБА_2, на обмін житлових квартир, які перебували на день вчинення цих дій на балансі Рахівської міської ради Закарпатської області.

Обставини справи свідчать про те, що у серпні 2007 року ОСОБА_3 скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_2 у квартирі № 3, яка належить їй на праві користування, оскільки там розпочинався поточний ремонт приміщень, самовільно, без законних на те підстав, зайняла помешкання квартири АДРЕСА_1.

При цьому, виселятися із займаної нею житлової квартири № 2 по вул. Київській у м. Рахові до квартири № 3, яка належить ОСОБА_2, що знаходиться за тією ж адресою, і, яка нібито перейшла у її користування за договором міни, не збиралася, а продовжувала та продовжує проживати у квартирі № 2 по даний час.

Крім того, ОСОБА_3, 10.12.2008 року житлову квартиру № 3, що знаходиться у будинку № 12, розташованому по вул. Київській у м. Рахові, Закарпатської області, відчужила за Договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за № 4951, укладеним між нею, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_6, мешканцем м. Рахова, вул. Довженка, буд.117, Закарпатської області, при цьому залишилася проживати у житловій квартирі № 2 в тому самому ж житловому будинку.

Оскільки, в діях ОСОБА_3 був наявний склад злочину, передбачений ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, тобто, заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, органом досудового слідства (в порядку КПК України в ред.1960 р.) було порушено кримінальну справу та розпочало досудове слідство.

29.03.2013 року дана кримінальна справа була перереєстрована, звернення ОСОБА_2 з підстав, наведених вище, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань й було розпочате досудове розслідування.

Однак, 25.06.2013 року органом досудового розслідування було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000450 від 29.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3. АДРЕСА_2, складу кримінального правопорушення.

Основним доводом для закриття кримінального правопорушення для органу досудового розслідування стало те, що згідно почеркознавчої експертизи в ході досудового розслідування встановлено, що рукописний текст та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови ВУЖКГ Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2, рукописний текс та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2.

Таким чином, як зазначено у постанові, що оскаржується, враховуючи те, що згідно п.10 Правил обміну жилих приміщень в УРСР, затверджених ОСОБА_7 Міністрів УРСР № 31 від 31.01.1986 р. громадяни, які бажають провести обмін займаних жилих приміщень, подають виконавчому комітетові відповідної ради народних депутатів (бюро по обміну жилими приміщеннями) заяви, а зважаючи на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 особисто писала заяви про обмін квартирами з ОСОБА_3, які були подані до Рахівської міської ради та ВУЖКГ Рахівської міської ради, у звязку із чим між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу обміну квартирами виникли цивільно-правові відносини, які вирішуються відповідно до цивільно-правового законодавства, в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України.

Аналізуючи матеріали даної справи, постанову органу досудового розслідування, вважаю, що остання суперечить вимогам ст.215 КПК України та приписам глави 20 КПК України, що в результаті по заяві ОСОБА_2 не розглянуто всі доказові матеріали вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, за яке наступає відповідальність за ч.2 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження лише з тих підстав, що згідно почеркознавчої експертизи в ході досудового розслідування встановлено, що рукописний текст та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови ВУЖКГ Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2, рукописний текс та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2.

Разом з тим, органом досудового розслідування не встановлено, не перевірено та не взято до уваги, що житлова квартира № 3, яка належала ОСОБА_2 до набито законно проведеного обміну жилими приміщеннями, за Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за № 4951, укладеним між ОСОБА_3, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_6, мешканцем м. Рахова, вул. Довженка, буд.117, Закарпатської області, була відчужена останньому та на сьогоднішній день з цих підстав належить йому на праві приватної власності.

Житлова квартира № 2, яка до так званого обміну жилими приміщеннями, належала на праві приватної власності ОСОБА_3, і яка б повинна була бути на сьогоднішній день у користуванні ОСОБА_2 за договором обміну, на сьогоднішній день зайнята ОСОБА_3 і з володіння, користування та розпоряджання ОСОБА_3 не виходила. ОСОБА_3 залишилася проживати у своїй житловій квартирі № 2 в тому самому ж житловому будинку, при цьому житлову квартиру № 3, що перебувала у користуванні ОСОБА_2, відчужила третій особі, здійснивши при цьому класичний злочин, передбачений статтею 190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Цих обставин орган досудового розслідування при винесення постанови, що оскаржується, взагалі не розглядав, хоча в заяві про порушення кримінальної справи за 2008 рік, на дані обставини гр-ка ОСОБА_2 зауважувала особливу увагу.

Таким чином, орган досудового розслідування не взяв до уваги саме обставин скоєння злочину шляхом заволодіння чужим майном та позбавлення права особи на його користування, обмежившись при проведенні досудового розслідування лише висновком почеркознавчої експертизи, внаслідок чого кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 незаконно було закрите, а сама ОСОБА_3 уникнула відповідного покарання.

Заслухавши представника скаржника ОСОБА_1 який просить поновити строк для звернення до суду пропущений з поважних причин, поскільки йому про дану постанову стало відомо 23.07.2013 року, з моменту надіслання йому як представнику слідчим, та крім того вважаює постанову незаконною з підстав наведених у скарзі та просить її скасувати.

Прокурор Сідей В.В. не заперечив, щодо поновлення пропущеного строку, однак просить відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши учасників судового процесу суд приходить до наступного висновку.

Основним доводом для закриття кримінального правопорушення для органу досудового розслідування стало те, що згідно почеркознавчої експертизи в ході досудового розслідування встановлено, що рукописний текст та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови ВУЖКГ Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2, рукописний текс та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2.

Таким чином, як зазначено у постанові, що оскаржується, враховуючи те, що згідно п.10 Правил обміну жилих приміщень в УРСР, затверджених ОСОБА_7 Міністрів УРСР № 31 від 31.01.1986 р. громадяни, які бажають провести обмін займаних жилих приміщень, подають виконавчому комітетові відповідної ради народних депутатів (бюро по обміну жилими приміщеннями) заяви, а зважаючи на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 особисто писала заяви про обмін квартирами з ОСОБА_3, які були подані до Рахівської міської ради та ВУЖКГ Рахівської міської ради, у звязку із чим між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу обміну квартирами виникли цивільно-правові відносини, які вирішуються відповідно до цивільно-правового законодавства, в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України.

Аналізуючи матеріали даної справи, постанову органу досудового розслідування, вважаю, що остання суперечить вимогам ст.215 КПК України та приписам глави 20 КПК України, що в результаті по заяві ОСОБА_2 не розглянуто всі доказові матеріали вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, за яке наступає відповідальність за ч.2 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження лише з тих підстав, що згідно почеркознавчої експертизи в ході досудового розслідування встановлено, що рукописний текст та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови ВУЖКГ Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2, рукописний текс та підпис у заяві від 10.12.2003 року від імені ОСОБА_2 на імя голови Рахівської міської ради виконані ОСОБА_2.

У відповідності до діючого КПК України, кримінальна справа може бути порушена тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 25 червня 2013 року було закрито кримінальне провадження проти ОСОБА_3 у звязку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Як було встановлено в ході розгляду скарги, слідчим не в повній мірі досліджено факти, не опитано всіх свідків, не надано правової оцінки всім зібраним доказам по справі.

Оскільки, відомості про те, що органом досудового розслідування 25.06.2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження з внесенням цього рішення до ЄРДР представнику потерпілої, стали відомі 23.07.2013 року зі слів ОСОБА_3 при розгляді в суді першої інстанції цивільної справи, а сама постанова надана органом досудового розслідування 29.07.2013 року, тому вважаю, що строк на оскарження пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скаргу слід задоволити, а постанову про закриття кримінального провадження від 25 червня 2013 року по матеріалам Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 скасувати, а матеріали направити для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303-308 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Поновити строк для звернення до суду

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 25 червня 2013 року по матеріалам Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450 Рахівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9, а матеріали направити для продовження досудового розслідування.

Ухвала проголошена оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.