Номер провадження 11-кп/775/258/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

розглянув у місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції у приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001660 від 08.06..2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська Донецької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

02 листопад 2006 року Краматорським міським судом Донецької області за ч.1 ст.186, ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнилася умовно-достроково на підставі ухвали Орджонікідзівського міського суду Дніпропетровської області від 21.03.2013 року на невідбутий термін покарання 2 роки 1 місяць 18 днів,

яку визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України та призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, вирішено питання про речові докази, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, 08 червня 2016 року приблизно з 08 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась в кімнаті № 116 гуртожитку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна, 96, де в неї виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 вийшла на балкон вищевказаної кімнати, де з хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства, проявляючи п`яну завзятість, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, стала голосно висловлюватися нецензурною лайкою і грубими словами, кидати пластикові пляшки, наповнені водою та інші сторонні предмети та продукти харчування з балкону. На неодноразові законні вимоги припинити свої хуліганські дії, що надходили від сусідів по гуртожитку, ОСОБА_7 не реагувала. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направленний на грубе порушення громадського порядку у гуртожитку, ОСОБА_7 неодноразова спускалась на перший поверх гуртожитку, вибігала на вулицю, при цьому виражаючи явну неповагу до суспільства, проявляючи п`яну завзятість, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, голосно висловлювалася нецензурною лайкою і грубими словами, на зауваження сусідів та завідуючої гуртожитку не реагувала.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 08.06.2016 приблизно о 15 годині 10 хвилин забігла до приміщення кухні, розташованої на 5-му поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, взяла зі столу дві керамічні тарілки, які належали ОСОБА_12 , та почала кидати ними в сусідів, серед яких були і маленькі діти, тим самим завдавши матеріального збитку ОСОБА_12 на загальну суму 33 гривні 34 копійки. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, взяла зі столу кухонний ніж та підійшла до ОСОБА_13 , яка намагалась припинити хуліганські дії ОСОБА_7 . Стоячи навпроти ОСОБА_13 та тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_7 умисно нанесла ОСОБА_13 не менше трьох ударів в область правої кисті, в результаті яких потерпілій ОСОБА_13 було заподіяно тілесне ушкодження, а саме: три садна на тилі лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 08.06.2016 приблизно о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_14 , яка є сусідкою ОСОБА_7 , бачачи протиправні дії останньої, виконуючи свій громадський обов`язок, спробувала їх припинити, і з цією метою вирушила до кімнати АДРЕСА_3 , де та мешкає. У холі, розташованого на 5-му поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , вона зустріла ОСОБА_7 , і стала словесно висловлювати на її адресу зауваження, умовляючи останню припинити свої хуліганські дії. ОСОБА_7 , в свою чергу, проявляючи особливу зухвалість, нецензурно висловлюючись, принижуючи тим самим людську честь і гідність ОСОБА_14 стала ображати її грубою нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, забігла до приміщенні кухні, розташованої на 5-му поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 прослідкувала за нею, продовжуючи при цьому словесно висловлювати на адресу ОСОБА_7 зауваження, щодо припинення її хуліганських дій. Однак ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, які проявлялися у явно неадекватній, невідповідній реакції на поведінку ОСОБА_14 , продовжуючи висловлюватися на адресу останньої нецензурною лайкою, взяла зі столу дві керамічні тарілки, які кинула у сторону ОСОБА_13 . Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, проявляючи особливу зухвалість, нецензурно висловлюючись, принижуючи тим самим людську честь і гідність ОСОБА_15 , продовжила ображати її грубою нецензурною лайкою, а також почала висловлювати на адресу ОСОБА_14 слова погрози вбивством. Після цього, ОСОБА_7 , діючи з хуліганських спонукань, виражаючи явну неповагу до суспільства, та до ОСОБА_14 , проявляючи п`яну завзятість, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, взяла зі столу кухонний ніж і, стоячи навпроти ОСОБА_14 , та тримаючи ніж в правій руці, умисно нанесла останній не менше трьох ударів в область правої кисті, в результаті яких потерпілій ОСОБА_14 було заподіяно тілесне ушкодження, а саме: три садна на тілі лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченої, вважає вирок суду незаконним у зв`язку неправильним звільненням обвинуваченої від відбування покарання. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На обґрунтування вимог вказує, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, оскільки обвинувачена, будучи раніше судимою за умисне вбивство, діючи з особливою зухвалістю вчинила хуліганство, а також чинила опір застосовуючи ніж, також не враховані дані що характеризують особу обвинуваченої, пом`якшують та обтяжують покарання. При ухвалені вироку суд прийняв до уваги щире каяття та визнання вини, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що умислу в неї не було, спричинення тілесних ушкоджень не бажала.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить вирок суду залишити без змін. Вказує, що на момент винесення вироку обвинувачена була вагітна, потерпіла просила не позбавляти волі ОСОБА_7 та зазначає, що скоєні злочини відносяться до категорії невеликої та середньої тяжкості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та потерпілу, які просили апеляційну скаргу задовольнити, обвинувачену та захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначених вище вимог закону суд першої інстанції належним чином дотримався.

Колегія суддів вважає, що висновок суду стосовно доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1, 3 ст. 296 КК України, за обставин, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на доказах, дослідженими під час судового розгляду та оціненими місцевим судом відповідно до ст. 94 КПК України; дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1, 3 ст. 296 КК України вірно, що не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.

Стосовно доводів прокурора про необхідність постановлення нового вироку із застосування аналогічного покарання у виді двох років позбавлення волі, але без застосування положень ст. ст. 79, 76 КК України, колегія суддів не знаходить для цього обґрунтованих підстав.

Відповідно до ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінальних правопорушень, характер і ступінь їх тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, перебуває на обліку в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня» із діагнозом розлад особистості, перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» із діагнозом вживання алкоголю із шкідливими наслідками для організму, в інших диспансерах м. Краматорська на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, перебуває на обліку в жіночій консультації у зв`язку із вагітністю станом на 26.10.2016 рік вагітність 23 тижня. Неповнолітня дитина обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходиться у КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повному державному забезпеченні з 06.03.2016 року. Як обставину, що пом`якшує покарання, суд прийняв до уваги щире каяття, повне визнання своєї вини, знаходження у стані вагітності, знаходження на утриманні малолітньої дитини. Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Вказані обставини були належно враховані судом першої інстанції й дали обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченої положень ст. ст. 79, 76 КК України. Тому колегія суддів не вбачає підстав, для задоволення апеляційної скарги прокурора та погіршення становища обвинуваченого, вважає, що призначене покарання з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 народила дитину, що має суттєве значення для призначення покарання (а.п.154).

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги щодо вчинення обвинуваченим злочину на ґрунті схильності останньої до вчинення умисних злочинів є не обґрунтованими, оскільки прокурор не послався на конкретні докази, які підтверджують цю обставину.

Натомість судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані всі відомості, які характеризують особу обвинуваченої наявні в матеріалах кримінального провадження.

Доводи прокурора щодо відсутності щирого каяття не заслуговують на увагу, оскільки обвинувачена в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що вину визнала повністю, проте нанесення ударів було випадкове, вона не бажала завдати шкоду потерпілій, та щиро розкаялась, про що свідчить вибачення перед потерпілою під час судового розгляду.

Будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченої, при розгляді справи в апеляційній інстанції на підтвердження доводів апеляційної скарги представлено не було.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її відношення до скоєного та наслідки, які настали в результаті вчиненого нею злочину, наявності у обвинуваченої новонародженої дитини, відсутність апеляційних вимог щодо кваліфікації дій обвинуваченої, покарання, яке призначено судом першої інстанції є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а тому доводи прокурора про посилення покарання є не обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 420 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 грудня 2016 року відносно ОСОБА_16 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: