28.12.2016 Єдиний унікальний номер 205/1491/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Троїцько-Печерське Республіки Комі Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2008 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

2)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2009 року за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15 липня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 5 днів;

проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , тримався під вартою з 17 січня 2015 року по 26 серпня 2015 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 14 січня 2015 року, близько 17.30, знаходячись біля будинку № 13, розташованого по вул. Черкаській в м. Дніпропетровську (Дніпро), маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, наблизився до раніше незнайомої ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, з метою подолання опору, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, завдав їй удар ногою в пахову область, заподіявши фізичний біль, та, діючи повторно, з корисливої зацікавленості, шляхом ривку з рук потерпілої, відкрито викрав майно, належне потерпілій ОСОБА_4 , - жіночу сумку з пакетом, які не мають матеріальної цінності, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy S Duos» вартістю 2399, 20 грн., в якому знаходились карти операторів мобільного зв`язку «ЮМС» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 , які не мають матеріальної цінності, окуляри для зору у футлярі, які не мають матеріальної цінності, а також гаманець, який не має матеріальної цінності, з грошима у розмірі 100 грн., а всього на загальну суму 2499, 20 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винність свою визнав повністю та пояснив, що дійсно відкрито викрав вказані пакет та сумку з майном потерпілої, штовхнувши її в пахову область.

Винність ОСОБА_6 у вчиненому злочині, поряд з його показаннями, підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що 14 січня 2015 року, близько 14.30, коли вона проходила біля будинку № 13 по вул. Черкаській в м. Дніпрі, до неї підбіг раніше незнайомий ОСОБА_6 , який став виривати у неї сумку з пакетами, що були при ній, і, так як вона чинила опір, вдарив її ногою в пахову область, після чого йому вдалося вирвати у неї з рук пакет з логотипом «АТБ-Маркет» та сумку, в якій знаходилось вказане належне їй мано, -

- протоколом огляду місця події від 14 січня 2015 року, яким зафіксовано ділянку місцевості біля будинку № 13, розташованого по вул. Черкаській в м. Дніпрі (Т.1, а.с. 5), -

- гарантійним талоном до мобільного телефону «Samsung Galaxy S Duos» (Т.1, а.с. 12), -

- протоколом огляду від 16 січня 2015 року блокноту із записом про придбання гр-ном ОСОБА_7 мобільного телефону «Samsung Galaxy S Duos» (Т.1, а.с. 25-26), -

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 січня 2015 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка, застосувавши до неї насильство, відкрито викрала належне їй майно (Т.1, а.с. 35-37), -

- протоколом огляду та вилучення від 16 січня 2015 року належних потерпілій ОСОБА_4 сумки з майном (Т.1, а.с. 38-40), -

- висновком судово-товарознавчої експертизи № ГО-128 від 29 січня 2015 року, відповідно до якого, ринкова вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S Duos», належного потерпілій, склала 2399, 20 грн. (Т.1, а.с. 53-55), -

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2015 року, в ході якого ОСОБА_6 вказав місце та обставини відкритого викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 76-80), -

- довідкою про звільнення з місць позбавлення волі від 15 липня 2011 року та довідкою УОІ УМВС України в Дніпропетровській області, якими підтверджено повторність вчинення ОСОБА_6 злочину за наявності судимості за однорідні протиправні дії (Т.1, а.с. 28, 31).

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої; а його умисні дії правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким; його каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної майнової шкоди, - що є обставинами, які пом`якшують покарання; і разом з тим, рецидив злочину за наявності судимості за інший умисний злочин, - як обставину, яка обтяжує покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_6 суспільно корисною працею не займався, раніше судимий та схильний до продовження протиправної поведінки.

З огляду на це, покарання ОСОБА_6 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, має бути призначене у вигляді позбавлення волі.

У кримінальному провадженні не встановлено кількох обставин, що пом`якшують покарання, які б істотно знижували ступень тяжкості вчиненого злочину, та, з урахуванням особи винного, у відповідності до ст. 69 КК України, давали би підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, - як на цьому полягала в судових дебатах сторона захисту. В даному випадку доводи захисту про можливість застосування до ОСОБА_6 вимог ст. 69 КК України є безпідставними.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди у розмірі 7065, 39 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., а також заподіяної моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. (Т.2, а.с. 16-20) підлягає вирішенню наступним чином.

Щодо майнових витрат, за виключенням суми матеріальних збитків, - яка відшкодована обвинуваченим добровільно, позовні вимоги, у зв`язку з їх доведеністю, підлягають повному задоволенню в частині стягнення витрат на правовому допомогу у розмірі 2000 грн.

В частині стягнення заподіяної моральної шкоди позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки, внаслідок протиправного посягання на її особу та власність, потерпіла дійсно зазнала суттєвих душевних страждань, але заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки заявлена сума у розмірі 100 000 грн. є підвищеною.

В даному випадку судом визнається такою, що відповідає глибині заподіяних потерпілій душевних страждань, сума у розмірі 80 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 17 січня 2015 року по 26 серпня 2015 року включно, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування витрат на правову допомогу 2000 (дві тисячі) гривень, у відшкодування заподіяної моральної шкоди 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1