печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
02.03.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської обл. ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначено наступне.
Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 01.03.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 01.03.2017 близько 12 год. 35 хв. на 26 км. +450 м автодороги Київ-Ремне-Рогозів відбулось дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки ВАЗ 21124 реєстраційний номер НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і пасажир вказаного автомобіля, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та автомобіля марки Volkswagen LT-46 за кермом якого перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 загинули на місці події, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та на даний час перебуває в Бориспільській Центральній районній лікарні Київської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Volkswagen LT-46» реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .
01.03.2017 слідчим в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобілі марки «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Volkswagen LT-46» реєстраційний номер НОМЕР_3 та поміщено на штраф-майданчик Бориспільського ВП ГУНП в Київській області.
В судовому засіданні слідчий просив накласти арешт на вказані транспортні засоби оскільки вони являються матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані, як доказ фактичних обставин кримінального правопорушення, що встановлюється під час кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки автомобілі марки «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Volkswagen LT-46» реєстраційний номер НОМЕР_3 містять ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, і з метою забезпечення їх схоронності, забезпечення можливості проведення необхідних експертиз в рамках к/п № 0000127 необхідно накласти на них арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21124» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та автомобіль марки «Volkswagen LT-46» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1