Провадження № 11-кп/792/852/16 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 682/3376/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, ч.1 ст.122 КК України
У х в а л а
про залишення апеляційних скарг без руху

26 грудня 2016 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року,

В с т а н о в и л а:
Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання:

-за ч. 2 ст.15 ч. 1 ст.152 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст.153 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань обвинуваченому ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишено попередній домашній арешт із забороненою залишати житло за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1 , цілодобово.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 35 000 грн. (тридцять п"ять тисяч грн..) моральної шкоди.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційні скарги.

Перевіривши подані апеляційні скарги на відповідність вимог ст.ст.392, 393, 395, 396, 399 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишення їх без руху, так як їх вимоги не ґрунтуються на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення. Виходячи з положень даної норми закону, вимоги, які наведені в апеляційній скарзі щодо неправильності судового рішення, повинні бути обґрунтованими та відповідати повноваженням судової інстанції за наслідками їх розгляду.

Як вбачається зі змісту поданих апеляційних скарг, обвинувачений та його захисник просять вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 невинуватим та виправдати за ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.15 ч.2 ст.153, ч.1 ст.122 КК України.

Однак, така позиція апелянтів не узгоджується з чинним кримінальним процесуальним законом та суперечить повноваженням суду апеляційної інстанції за наслідками судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Так, апеляційний суд, у відповідності до положень ч.1 ст.417 КПК України, за результатами апеляційного розгляду приймає рішення у формі вироку або ухвали.

Рішення у формі вироку, суд апеляційної інстанції може ухвалити виключно у випадках визначених в ст.420 КПК України, зокрема, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідністю застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; та у зв`язку із неправильним звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При цьому слід враховувати, що, відповідно до ч.1 ст.421 КПК винесення рішення у суді апеляційної інстанції, яким погіршується становище обвинуваченого, можливе лише у випадку подання апеляційної скарги прокурором, потерпілим чи його представником. Погіршення становища означає, зокрема, застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасування неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшення сум, які підлягають стягненню.

В той же час, жодної з підстав вказаного переліку апелянтами не наведено. Тобто, обґрунтування такої вимоги, як скасування вироку та ухвалення нового вироку, в апеляційних скаргах відсутнє. Більше того, така вимога не є можливою й з огляду на сам процесуальний статус захисника та обвинуваченого.

Оскільки вирок суду першої інстанції, відповідно до ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, перевіряється судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги, а ці межі в даному випадку апелянтами не визначені і з вимогами кримінального процесуального закону не узгоджені, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають залишенню без руху, з наданням терміну для усунення їх недоліків.

В поданих апеляційних скаргах, стороні захисту необхідно привести свої вимоги у відповідність із нормами діючого кримінального процесуального законодавства, з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами їх розгляду.

Вважаю за необхідне роз`яснити особам, які подали апеляційні скарги, що у випадку не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційні скарги буде повернуто, однак залишення апеляційних скарг без руху або їх повернення не позбавляють права апелянтів повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 396, 398, 399 КПК України,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , поданих на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_3 та його захиснику адвокату ОСОБА_4 строк для усунення недоліків апеляційних скарг протягом 3 (трьох) днів з дня одержання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .