Дата документу 05.07.2017 Справа № 554/4649/17
Провадження № 1-кс/554/4560/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року м. Полтава
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
08.06.2017 року ОСОБА_4 запропонував начальнику відділу Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НП України майору поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 50 тис. грн. за повернення йому, ОСОБА_4 , вилученого в ході обшуку майна, а 09.06.2017 року надав зазначеній службовій особі, що займає відповідальне становище за повернення йому майна вилученого в ході обшуку, першу частину обіцяної неправомірної вигоди в розмірі 25 тис. грн. та обіцяв другу частину обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 25 тис. грн. після вирішення даного питання на його користь, а також пообіцяв щомісячно надавати 200 доларів США за забезпечення безперешкодного здійснення незаконної господарської діяльності, без будь-яких дозвільних на це документів.
Враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 369 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, існує необхідність накладення арешту на транспортні засоби ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна у подальшому, як виду покарання.
На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити. Пояснив, що майно не вилучене, згідно даних сервісного центру, отриманих 01.07.2017 року, власником майна є ОСОБА_4 ; обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню до суду не передано, на даний час учасники знайомляться з матеріалами справи.
Власник майна в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки він всі ці транспортні засоби продав два роки тому назад по довіреності, але продаж не оформляли належним чином.
Представник власника майна в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки місцезнаходження майна невідоме, не проводилася оцінка його, та слідчий звернувся до суду поза межами процесуальних строків.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.3 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Метою арешту майна є забезпечення конфіскації, оскільки санкцією ч.3 ст.369 КК України, за якою ОСОБА_4 10.06.2017 року повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна. Суд вважає, що вказані речі, які належать підозрюваному, підлягають арешту.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1