Справа № 461/5337/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/117/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, безпартійного, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з моменту затримання з 05.08.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України до набрання вироком законної чинності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_6 , залишено без змін до набрання вироком законної сили.

За вироком суду ОСОБА_6 05.08.2016 року приблизно о 18.30 год., перебуваючи поблизу будинку № 4 що на проспекті В.Чорновола у м. Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з мотивів протиправного збагачення, шляхом ривка, відкрито викрав у ОСОБА_9 золотий ланцюжок вагою 8 грам вартістю 16000 грн., на якому знаходився золотий кулон вагою 3,5 грам вартістю 4000 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 20000 грн., проте свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року в частині призначення покарання та застосувати до нього ст.69 КК України. Вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим, просить врахувати те, що ним визнано вину у скоєному, щиро кається, в нього на піклуванні є старенька бабця, яка потребує підтримки.

В обґрунтуванні вимог зазначає, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим, не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Також зазначає, що при наявності ряду пом`якшуючих обставин та при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд не повністю дані факти оцінив і належним чином не врахував та призначив занадто суворе покарання.

14.12.2016р. потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу в якому просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення. Зазначає, що судом першої інстанції обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 було враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, також вироком суду вже було визнано щире каяття, як пом`якшуючу покарання обставину та той факт, що він є неодноразово судимим.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, є доведеною наявними у кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні доказами, та учасниками судового провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом першої інстанції у повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що обране судом першої інстанції обвинуваченому покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Фактично суд врахував всі обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України та пом`якшення обраного йому судом першої інстанції покарання колегія суддів не вбачає.

За наведених обставин, колегія суддів вважає вирок суду щодо ОСОБА_6 законним, а подану ним апеляційну скаргу необґрунтованою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді