Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1288/17
Провадження № 1-кп/644/311/17
ВИРОК
Іменем України
12 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.03.2015 року №0000784, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин. 11 березня 2015 року в обідній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по місцю своєю реєстрації, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його неповнолітній племінник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов гуляти, таємно викрав з ліжка належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , планшет торгової марки Lenovo A3500HL 7 в корпусі чорного кольору, вартість якого складає 1 700 грн., в якому знаходилась карта пам`яті мікро СД на 8 Гб , вартість якої складає 100 грн. Після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 10 січня 2017 року близько о 17.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля торгового кіоску № 57, який розташований на території ринку ТОВ «Лосево» по пр. Московському, 274-б в м. Харкові, підійшов до раніше йому знайомої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка працює в даному торговому кіоску реалізатором та з раптово виниклим умислом направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом «зателефонувати», взяв у ОСОБА_9 , належний останній мобільній телефон «Леново А 316і», вартістю 700 гривень 00 копійок та скориставшись тим, що ОСОБА_9 відволіклась, реалізуючи свій злочинний намір, заволодів вказаним мобільним телефоном, після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в обвинувальному акті. Зазначав, що він кається, подібного більше вчиняти не буде, він готовий вжити заходів для відшкодування завданої матеріальної шкоди, вибачався перед потерпілими.
Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за епізодом від 11 березня 2015 року за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за епізодом від 10 січня 2017 року ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, та відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире розкаяння у скоєному та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що є можливим призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 2500,00 грн. матеріальної шкоди. Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 500,00 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав заявлені цивільні позови.
Враховуючи наведене, а також ті обставини, що обвинуваченим, як цивільним відповідачем не оспорюється розмір заявленої суми до відшкодування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку встановленому ст.100 КПК України, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 500,00 (п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави /код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м.Харкова/ за проведення судової товарознавчої експертизи № 187 від 18.01.2017 року в розмірі 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 92 копійки.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави / код бюджетної класифікації 24060300 р/р 0009 ідентифікаційний код отримувача 37999701 одержувач УДКС України в Індустріальному районі м.Харкова банк отримувача ГУДКС України в Харківській області, МФО банка 851011/ за проведення судової товарознавчої експертизи № 9783 від 20.02.2017 року в розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.
Речові докази мобільний телефон «Леново А 316і», дві сім картки, передані потерпілій ОСОБА_8 на відповідальне зберігання, вважати переданими за належністю. Речові докази оригінал договору про надання фінансового кредиту та договору закладу майна до ломбарду, фіскальний чек, зберігати в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2. ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.
Головуючий: суддя ОСОБА_1