Справа № 635/5882/16-к
Провадження по справі № 1-кп/635/300/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

захисника - ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_12

захисника - ОСОБА_13

обвинуваченого - ОСОБА_14

захисника - ОСОБА_15

обвинуваченого ОСОБА_16

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_17

захсника - ОСОБА_18

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка кримінальне провадження №0001787 за фактом скоєння ОСОБА_19 , кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 289 ч.2 КК України, ОСОБА_10 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити у відношенні ОСОБА_16 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які слугували підставою для обрання йому цього запобіжного заходу і які передбачені ст.177 КПК України не відпали.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , їх захисники та законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9 , заперечували проти продовження у відношенні ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, які можуть слугувати підставою для його продовження.

Обвинувачений ОСОБА_16 , його захисник та законний представник проти продовження строку тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність прокурором ризиків для подальшого продовження такого запобіжного заходу. Просили змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши потерпілих, які підтримали клопотання прокурора, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Щодо клопотання прокурора стосовно продовження строку дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_16 , суд вважає, що це клопотання підлягає задоволенню, а клопотання заявлене обвинуваченим, його законним представником та захисником задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час обрання відносно ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризику, передбаченого п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на недопитаних у цьому кримінальному провадженні свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_16 злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.2 ст.187 КК України передбачає покарання у виді від семи до десяти років позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду та незаконно впливати на недопитаних свідків, а також враховуючи ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, потерпілий та свідки не допитані, потерпілий є сином обвинуваченого та проживає разом з ним, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на сорок днів.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 190 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Продовжити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№27)" до 19 червня 2017 року.

У задоволенні клопотання законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_17 , обвинуваченого та його захисника ОСОБА_20 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1