Справа № 127/6850/17
Провадження № 1-кп/127/833/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 18 лютого 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000740 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар Краснодарського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 18 лютого 2017 року біля 08.40 год., керуючи автомобілем «ПЕЖО-ПАРТНЕР» р.н. НОМЕР_1 , проїздив по під`їзній доріжці прибудинкової території будинку №50, що по вулиці 600-річчя в м. Вінниця, де зупинився біля під`їзду №4. В подальшому, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувшись за допомогою до інших осіб, ОСОБА_4 розпочав рух заднім ходом та допустив наїзд на пішохода - ОСОБА_6 , яка попередньо обійшла його автомобіль праворуч, та в подальшому рухалася в попутному напрямку, розташовуючись задом до задньої частини автомобіля. Внаслідок пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 320 від 23.03.2017 року, внаслідок даної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий травматичний вивих 1-ї плюснової кістки зі зміщенням, переломо-вивих 2-ї, 3-ї та 4-ї плюснових кісток зі зміщенням, підшкірний крововилив на тильній поверхні стопи; а також садна по задній поверхні лівої гомілки. Травма лівої стопи у ОСОБА_6 не являлась небезпечною для життя в момент заподіяння та не супроводжувалась загрозливими для життя явищами, за своїм характером потягла тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), тому належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; садна позадній поверхні лівої гомілки належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 171а від 17.03.2017 року, дії водія автомобіля «ПЕЖО-ПАРТНЕР» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України, а саме: 10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та суду пояснив, що 18.02.17 року він зранку по своїм справам на автомобілі «Пежо-партнер» заїхав в двір будинку №50 по вул. 600-річчя в м. Вінниці та мав намір розвернутись та їхати. З правого боку від автомобіля проходила потерпіла, вона пройшла позад автомобіля, тому він не переконавшись, що нікого позаду автомобіля немає, почав рух. Він подивився лише в дзеркала, де потерпілу не побачив, а почавши рух назад, наїхав на ногу потерпілій. Він інколи на автомобілі перевозить речі, бо пенсія дуже маленька 1500 грн., тому йому необхідний додатковий заробіток.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що факт вказаної події зареєстрований у встановленому порядку 18.02.2017 року, що підтверджується витягом від 18.02.2017 року з ЄРДР. Згідно вказаного витягу водій ОСОБА_4 , 18.02.2017 року, біля 08.40 год., керуючи автомобілем ПЕЖО-ПАРТНЕР р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом проїздив по під`їзній доріжці прибудинкової території будинку №50 по вулиці 600-річчя в м. Вінниця, де біля під`їзду №4 допустив наїзд на пішохода - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка обходила його автомобіль ззаду. Внаслідок пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.
Висновком експерта №320 від 23.03.2017 року підтверджено, що на підставі вивчення "Медичної карти стаціонарного хворого" № 1843 МКЛ ЩЦ м. Вінниця на ім`я ОСОБА_6 , 1940 р.н., рентгенограм на її ім`я, експерти дійшли до таких підсумків: Згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді травми лівої стопи: закритий травматичний вивих 1-ї плюснової кістки зі зміщенням, переломо-вивих 2-ї, 3-ї та 4-ї плюснових кісток зі зміщенням, підшкірний крововилив на тильній поверхні стопи; а також садна по задній поверхні лівої гомілки. Вказана травма лівої стопи у ОСОБА_6 не являлась небезпечною для життя в момент заподіяння та не супроводжувалась загрозливими для життя явищами, за своїм характером потягла тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), тому належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.2.2.1 "в" "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", 1995р.); садна по задній поверхні лівої гомілки належать до легких тілесних ушкоджень. Вказані вище тілесні ушкодження ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності відповідають строку ДТП, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 18.02.2017 року.
З висновку експерта №171а від 17.03.2017 року вбачається, що в даній дорожній обстановці, при технічних величинах зазначених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля Peugeot-Partner держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1,10.9 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.
В ситуації, яка склалася, при технічних величинах, вказаних в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля Peugeot-Partner ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п.п.10.1,10.9 Правил дорожнього руху, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.
В ситуації, яка склалася, при технічних величинах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля Peugeot-Partner ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1,10.9 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з посвідченням водія, ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами та в момент ДТП був тверезий, що підтверджується висновком №450 від 18.02.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шкідливість реакції.
З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована.
Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.02.2017 року, автомобіль ПЕЖО-ПАРТНЕР р.н. НОМЕР_1 , у зв`язку з ДТП оглянуто та вилучено в ОСОБА_4 з подальшим доставлянням вказаного автомобіля для зберігання на спеціальний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28, або Г.Арабея, 17.
Постановою про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 18.02.2017 року оглянутий автомобіль ПЕЖО-ПАРТНЕР р.н. НОМЕР_1 , який було поміщено на територію майданчику для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси», що розташований за адресою: м.Вінниця, вул. Г.Арабея,17 - визнано речовим доказом та приєднано його до кримінального провадження в якості речового доказу.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною.
Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказу справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно він 18.02.2017 року, керуючи автомобілем ПЕЖО-ПАРТНЕР, рухаючись заднім ходом по прибудинковій території будинку №50 по вулиці 600-річчя в м. Вінниця, допустив наїзд на пішохода - ОСОБА_6 , яка обходила його автомобіль ззаду. Внаслідок пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочину, місце, час дорожньо-транспортної пригоди за його участю, зазначив, що розуміє, що порушив ПДР, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Такі показання обвинуваченого повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, якими підтверджено всі обставини ДТП, наслідки для потерпілої у виді заподіяння їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком експерта та те, що порушення ОСОБА_4 п.п.10.1,10.9 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, що вбачається з висновку експертизи.
Таким чином, показання ОСОБА_4 та подані суду письмові докази є належним та допустимим доказами у справі, які є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно характеристики ТОВ «УЮТ», обвинувачений ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарг від сусідів на неналежну поведінку ОСОБА_4 до ТОВ «УЮТ» не надходило. Згідно довідок Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка та ВОНД СОЦІОТЕРАПІЯ ОСОБА_4 на обліках у вказаних закладах не перебуває. Згідно вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 02.03.2017 року, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу без призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений для забезпечення необхідних умов проживання, враховуючи незначний розмір пенсії та пов`язаного з цим важкого матеріального стану, займається автомобільними перевезенням вантажу та призначення вказаного додаткового покарання позбавить його можливості працювати та забезпечувати себе та свою сім`ю.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з довідкою до висновку експерта в кримінальному провадженні від 17.03.2017 року №171а становлять 703,68 гривень.
Також, вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 65-67, 286 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250,00 гривень без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 703,68 грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «ПЕЖО-ПАРТНЕР» р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику для тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси», що розташований за адресою: м.Вінниця, вул. Г.Арабея,17 повернути законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: