Справа № 524/522/16-к
У Х В А Л А
16.12.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
Вищевказаний обвинувальний акт 01.02.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_8
17.10.2016 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст.. 263 ч.1 КК України було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_8 та згідно розпорядження керівника апарату суду № 39 від 17.10.2016 року.
18.10.2016 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
26.10.2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 24.12.2016 року.
У зв`язку з тим , що у період з 23.12.2016 року по 14.01.2017 року особи , які знаходяться під вартою будуть етаповані із Кременчуцького ІТТ до слідчого ізолятору №23 м. Полтави , а також у період з 03.01.2017 року по 22.01.2017 року головуючий суддя ОСОБА_1 буде знаходитись у додатковій оплачуваній відпустці , а судовий розгляд справи відкладений на 01.02.2017 року , і у обвинуваченого ОСОБА_5 сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу,потерпілу ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , які підтримала клопотання прокурора, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які не заперечують проти продовження строків тримання під вартою, приходить до наступних висновків :
Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
На даній стадії процесу судом встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.
При вирішенні питання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу , судом враховується також той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності та злочину проти громадської безпеки , які відповідно до вимог ст.. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому в вину діянь, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Також суд при продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виходить із того що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають правило поваги до особистої свободи, на що звернуто увагу в п. 79 рішення Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" та п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції" де констатовано, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеної Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Керуючись ст.ст. 331, 369 , 372 КПК України, суд , -
Продовжити застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 186 ч.2, ст.. 263 ч.1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 16.12.2016 року до 13.02.2017 року включно.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1