Справа № 576/75/17-к,
1-кп/576/69/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.17 м. Глухів
Глухівський міськрайсуд Сумської області в особі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , розглянувши у відкритих судових засіданнях (в режимі відеоконференції з Хустським райсудом Закарпатської області) кримінальне провадження (справу) про обвинувачення за ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України)
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бороняво Хустського району Закарпатської області, є громадянином України, має середньо-технічну освіту, є вдівцем і інвалідом 2 групи по загальному захворюванню, в офіційних трудових правовідносинах не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей і одну малолітню дитину, судимостей не має, а зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в.
05 лютого 2016 року, близько 7 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 , на дільниці 221 км +600 метрів автошляху «Кіпті-Глухів-Бачівськ» у Глухівському районі, діючи злочинно необережно, в порушення пунктів 12.6г та 14.2в Правил дорожнього руху України, відповідно до яких швидкість руху на вказаній ділянці автошляху була обмежена до 90 км/год., а перед початком обгону водій повинен переконатися, що зустрічна смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, проявив неуважність, перевищив допустиму на даній ділянці дороги швидкість руху і, не впевнившись у безпечності здійснення маневру обгону, виїхав на зустрічну смугу руху для обгону попутного автомобіля «MAZDA 323» з д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , де, виявивши рухавшийся назустріч автомобіль «RENAULT TRAFIC» з д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 , здійснив різкий маневр повороту праворуч на свою смугу руху, але при цьому, не впоравшись з керуванням, виїхав на праве узбіччя і наїхав на металеву огорожу мосту, внаслідок чого керований ним автомобіль неодноразово перекинувся. При цьому, пасажири керованого ОСОБА_6 автомобіля ОСОБА_9 , 1978 року народження, і ОСОБА_10 , 1976 року народження, отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 померла на місці пригоди, ОСОБА_10 помер того ж дня у Глухівській ЦРЛ, а пасажир ОСОБА_11 - отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
При розгляді справи судом ОСОБА_6 за висунутим йому обвинуваченням винним себе визнав у повному обсязі і, щиро каючись в своїх протиправних діях та не оспорюючи відкриті йому під час досудового слідства у справі докази на доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, розповів про відомі йому обставини вчинення 05 лютого 2016 року дорожньо-транспортної пригоди. З показань ОСОБА_6 в суді вбачається, що у зв`язку з перенесеною тяжкою травмою, отриманою ним також при зазначеній дорожній пригоді, він не пам`ятає як саме сталася ця пригода, але не заперечує проти того, що на момент тієї пригоди саме він керував автомобілем «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 , яким він з дружиною ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вранці 05 лютого 2016 року їхали по автошляху «Кіпті-Глухів-Бачівськ» у напрямку міста Києва, повертаючись з міста Москва додому, в Закарпаття; що перед пригодою він міг рухатись зі швидкістю більше 90 км/год., оскільки того ранку о 09 годині мав бути у місті Батурині, де на важливу зустріч його чекав знайомий. З показань ОСОБА_6 в суді також вбачається, що він міг мати стан втоми під час руху перед пригодою, оскільки з міста Москва виїхав з дружиною ще звечора 04 лютого 2016 року, а в дорозі займався ремонтом пошкодженої «помпи» на керованому автомобілі.
Окрім повного визнання ОСОБА_6 своєї вини та наведених показань ОСОБА_6 в суді його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими дослідженими судом доказами.
Так, з показань в суді потерпілих у справі ОСОБА_4 (батька ОСОБА_9 ) і ОСОБА_5 (дружини ОСОБА_10 ) вбачається, що їм невідомі деталі обставин допущеної ОСОБА_6 05 лютого 2016 року у Глухівському районі Сумської області на автошляху «Кіпті-Глухів-Бачівськ» при керуванні автомобілем «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 дорожньої пригоди, але їм відомо, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 померли саме від тілесних ушкоджень, які отримали при тій дорожній пригоді.
Зміст дослідженого судом протоколу огляду місця події від 05 лютого 2016 року і фототаблиці містять в собі інформацію щодо фіксації слідів і очевидних тяжких наслідків події допущеної ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом висновку № 21 від 30 березня 2016 року по проведеній у справі судовій інженерно-транспортній експертизі, виявлені при проведенні експертного огляду мікроавтобусу «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 несправності (пошкодження) систем рульового керування та гальмівної і ходової систем виникли під час дорожньо-транспортної пригоди; технічних несправностей вказаних систем, які могли виникнути до дорожньо-транспортної пригоди та вплинути на їх працездатність, не виявлено.
За змістом висновку № 19/119/9-1/149е від 27 грудня 2016 року по проведеній у справі судовій автотехнічній експертизі водій автомобіля «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.6г та 14.2в Правил дорожнього руху України; за наданих вихідних даних(даних за результатами проведених огляду місця події і слідчих експериментів з безпосередніми очевидцями тієї події- ОСОБА_7 , ОСОБА_12 і ОСОБА_8 ) водій автомобіля «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути даної пригоди; в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.6г та 14.2в Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам пункту 14.2в перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом висновку № 19 від 04 березня 2016 року по проведеній у справі судово-медичній експертизі смерть ОСОБА_9 настала в результаті несумісної з життям травми відкритої черепно-мозкової травми (повний розрив довгастого мозку). На момент смерті ОСОБА_9 була тверезою.
За змістом висновку № 20 від 04 березня 2016 року по проведеній у справі судово-медичній експертизі смерть ОСОБА_10 настала в Глухівській ЦРЛ о 13 годині 30 хвилин 05 лютого 2016 року внаслідок закритої тупої травми грудної клітини, яка в своєму перебігу ускладнилась розвитком небезпечного для життя явища - травматичного шоку та гемотораксу. На момент настання смерті ОСОБА_10 був тверезим.
Зазначені у наведених висновках судово-медичних експертиз отримані ОСОБА_9 і ОСОБА_10 тілесні ушкодження мали ознаки, характерні для дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом висновку № 43 від 24 березня 2016 року по проведеній у справі (за медичною документацією) судово-медичній експертизі у ОСОБА_11 на момент його госпіталізації о 8 годині 35 хвилин 05 лютого 2016 року у травматологічне відділення Глухівської ЦРЛ були виявлені і зафіксовані характерні для дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забійної травми грудної клітини, переломів 6 і 9 ребер зліва та закритого перелому лівої лопатки , що спричинило розлад його здоров`я тривалістю більше 21 дня, і за цією ознакою були віднесені до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. На момент госпіталізації у Глухівську ЦРЛ ОСОБА_11 був тверезим.
За змістом висновку № 250 від 08 грудня 2016 року по проведеній у справі амбулаторній судово-психіатричній експертизі ОСОБА_6 на час допущеної ним дорожньо-транспортної пригоди 05 лютого 2016 року психічним захворюванням не страждав, міг розуміти значення своїх дій і керувати ними, і на час проведення цієї експертизи міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Злочинно необережні дії ОСОБА_6 щодо порушення ним при керуванні транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинили загибель двох осіб та заподіяння іншій особі тілесних ушкоджень середньої тяжкості, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання для ОСОБА_6 суд не вбачає, тоді як визнання ним своєї вини і щире каяття у вчиненому уперше з необережності злочині, виключно позитивну характеристику на ОСОБА_6 за місцем проживання, його інвалідність другої групи та наявність у нього на утриманні (залишених без загиблої матері) двох неповнолітніх дітей і однієї малолітньої дитини та іншого члена сім`ї (бабусі) похилого віку, а також доброзичливе ставлення до ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_4 (батька ОСОБА_9 ), потерпілої ОСОБА_5 (дружини ОСОБА_10 ) і потерпілого ОСОБА_11 , які, за змістом їх звернень до суду, на цей час не мають будь-яких претензій до ОСОБА_6 і просять не позбавляти його волі, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, а за своєю сукупністю - дають суду підстави визнати, що у даному випадку ОСОБА_6 можна призначити покарання у вигляді найменшого розміру покарання , визначеного санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, та із звільненням ОСОБА_6 від відбування такого покарання з випробуванням на певний іспитовий строк.
За обставинами справи суд приймає заявлену прокурором у справі ОСОБА_3 , відмову від позову, заявленого прокурором до ОСОБА_6 в інтересах держави на предмет відшкодування витрат, понесених на лікування у Глухівській ЦРЛ ОСОБА_10 (до його смерті) і ОСОБА_11 з 05 по 08 (включно) лютого 2016 року (1103 грн. 54 коп.), оскільки ОСОБА_6 добровільно відшкодував державі зазначені понесені витрати, і прийняттям судом відмови позивача від позову не будуть порушені права та інтереси інших осіб.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених у справі процесуальних витрат у вигляді витрат на проведення у справі наведених судових експертиз, суд, з урахуванням фактично незадовільного майнового стану сім`ї ОСОБА_6 , дійшов висновку про наявність підстав для повного звільнення ОСОБА_6 від оплати зазначених витрат з віднесенням їх на рахунок держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369, 373 та 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначити йому за цей злочин покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком в один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.
У зв`язку з відмовою в суді прокурора від підтримання цивільного позову і прийняттям цієї відмови судом провадження у справі в частині заявленого прокурором до ОСОБА_6 цивільного позову закрити.
ОСОБА_6 звільнити від оплати процесуальних витрат, понесених у справі у зв`язку з проведенням експертиз.
Зняти арешт з приєднаного до справи речовим доказом автомобіля «MERCEDES-BENZ 316 CDI» з д.р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного суду міста Суми ОСОБА_13 від 09 лютого 2016 року, і після набрання вироком законної сили повернути цей автомобіль ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Глухівського міськрайсуду апеляції на вирок. Така апеляція може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі ненадходження апеляцій протягом зазначеного строку вирок суду набере законної сили і буде звернутий до виконання.
Суддя Глухівського міськрайсуду ОСОБА_14