АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3500/16-к Номер провадження 11-кп/786/184/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника ВК №29 ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції з Крюковською виправною колонією УДПтС України в Полтавській області №29 матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання Крюковської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№29) в інтересах засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та заяви засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Диканського району Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою. Засудженого 25.03.2015 Диканським районним судом Полтавської області за ст. 286 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2016 року зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення із 25.03.2015 по 21.05.2015 року відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт, у зв`язку з передчасністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, адміністрація Крюковської виправної колонії №29 та засуджений звернулися до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, застосувавши до нього виправні роботи посилаючись на те, що останній перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 1/3 частину строку покарання, характеризується позитивно, став на шлях виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд вказав, що хоча ОСОБА_9 відбув більше 1/3 строку покарання під час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, став на шлях виправлення та формально заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України, має 5 заохочень, стягнень не має, однак на час розгляду клопотання невідбута частина строку покарання його становить більш двох років, а тому клопотання засудженого є передчасним та не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисника ставиться питання про скасування ухвали суду в зв`язку з тим, що місцевий суд дійшов неправильного висновку про передчасність клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

На переконання захисника закон не містить заборони застосування ст.82 КК України у разі перевищення строку невідбутої частини покарання максимальній межі, встановленій у загальній частині КК України для виправних робіт.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 також просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді виправних робі.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги з мотивів у них наведених, вислухавши представника колонії ОСОБА_7 , який погодився з можливістю заміни невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким внаслідок виправлення останнього, заперечення прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вирішила наступне.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

Згідно рекомендацій, викладених в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На переконання колегії суддів, розглядаючи подання адміністрації установи та клопотання засудженого ОСОБА_9 суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини провадження та прийшов до правильного висновку, навівши переконливі мотиви про те, що засуджений ОСОБА_10 хоча став на шлях виправлення, однак його клопотання про застосування пільги у виді виправних робіт є передчасним.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_9 засуджений вироком Диканського районного суду Полтавської області від 25.03.2015 за ч.2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Дане кримінальне правопорушення є тяжким необережним.

При вивченні матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що останній за час відбування покарання у Крюковській виправній колонії УДПтС України в Полтавської області (№29) порушень вимог режиму утримання не допускав, має п`ять заохочень у вигляді подяк, остання оголошена правами начальника установи .

Згідно наявної характеристики в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_9 за час відбування покарання у Крюковській ВК №29 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Засуджений дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи.

Крім зазначеного, засуджений працевлаштований робітником тракторної бригади установи.

Також приймає участь у програмі диференційованого впливу «Правова освіта». Заходи виховного характеру відвідує, намагається робити вірні для себе висновки.

Матеріали провадження свідчать про те, що засуджений ОСОБА_9 став на шлях виправлення.

Положення ч.1 ст. 57 КК України передбачають, що покарання у виді виправних робіт встановлюються на строк від шести місяців до двох років, і відбувається за місцем роботи засудженого.

Засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання за вчинення необережного тяжкого злочину та відбув більше 1/3 частини строку покарання. Проте строк невідбутої частини покарання на день розгляду в апеляційній інстанції є недостатнім та таким, що перешкоджає можливості застосування до засудженого ОСОБА_9 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт, так як виходить за межі визначені ч.1 ст. 57 КК України.

Доводи апеляційних скарги про необхідність заміни ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого, тяжкість вчиненого ним злочину та строк невідбутого покарання - більше 3 років така заміна призначеного покарання на виправні роботи буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.

Від заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, засуджений категорично відмовився.

Таким чином, на даний момент підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт засудженому ОСОБА_9 відсутні, а його клопотання є передчасним.

Отже оскаржуване захисником судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального законодавства, є законним та обґрунтованим.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт згідно ст. 82 КК України є законною і підстав для її скасування немає. Відповідно доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника про необхідність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання Крюковської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№29) в інтересах засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та заяви засудженого ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт згідно ст. 82 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_2 Судді : ОСОБА_3
ОСОБА_4