Провадження № 11-кп/783/1088/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 29.07.2016 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м. Львова від 29.07.2016 року, в якій просить розібратися у справі та винести чесне і справедливе рішення, скасувати вирок.
Вироком Галицького районного суду м. Львова від 29.07.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 27 вересня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2016 року по день ухвалення вироку у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишено без змін.

Вирішено питання з речовими доказами.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу обвинувачений вказує , що вини своєї по епізоду з потерпілим ОСОБА_10 не визнає, потерпілий ОСОБА_10 обмовив його і давав суду неправдиві покази. Вказує, що немає жодного доказу, що злочин, який інкримінують обвинуваченому , вчинив він.

Також вказує, що вину по епізоду з потерпілим ОСОБА_11 визнає частково, вказує, що крім нього в нападі приймало участі ще двоє осіб, яких не знайшли.

Просить врахувати суд те, що він сирота, має дружину та малолітню дитину 11 років.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та в його інтересах захисник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, прокурор заперечив проти задоволення апеляції.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , 09 вересня 2015 року, приблизно о 02.00 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по вул.Лесі Українки у м.Львові, з корисливих мотивів, повторно, застосувавши до потерпілого ОСОБА_10 насильство, нанісши йому удари руками по обличчю, відкрито заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Нокіа 130», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 600 грн., в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар», вартістю 20 грн. та оператора «Лайф», вартістю 20 грн., на рахунку якої було 50 грн., шкіряним гаманцем, вартістю 100 грн., у якому знаходились грошові кошти в сумі 30 грн., спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 820 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , 27 вересня 2015 року, приблизно о 00.40 год., будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на вул.Медовій, 1 у м.Львові, повторно, застосувавши до потерпілого ОСОБА_11 насильство, нанісши йому удари руками по обличчю, відкрито заволодів належною останньому сумкою чорного кольору фірми «Gorango», вартістю 370 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокія 5700», вартістю 450 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн., два срібних ланцюжка, загальною вартістю 700 грн., зв`язка ключів до квартири, вартістю 100 грн., спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 1645 грн.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, захисника, прокурора колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що він не вчиняв пограбування потерпілого ОСОБА_10 , а сам потерпілий його обмовив та давав суду неправдиві покази повністю спростовуються доказами у справі та є безпідставними.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_10 у суді першої інстанції дав свідчення про те, що 08.09.2015 року у центрі м. Львова неподалік торгового центру «Магнус» та ринку «Краківський» в кафе він разом із ОСОБА_6 , з яким незадовго до цього познайомився, вживали алкогольні напої. Після цього вони пішли в напрямку до проспекту Свободи, де зустріли двох знайомих ОСОБА_6 і продовжили вживати алкогольні напої. Він пив пиво. Біля 02 год. ночі вони вирішили розійтися і, проходячи по вул.. Л.Українки, ОСОБА_6 раптово наніс йому рукою удар в обличчя, від чого він упав на землю. ОСОБА_6 продовжив наносити удари та вирвав кишеню і викрав його мобільний телефон марки «Нокія 130», шкіряний гаманець з грошима в сумі 30 грн., після чого втік.

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 року, ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, який 09.09.2015 року біля 02 год. ночі на вул. Л.Українки у м.Львові відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Нокія 130», шкіряний гаманець з грошима в сумі 30 грн.

Суд першої інстанції а також апеляційний суд при розгляді даної справи не встановив обставин, яки би свідчили, що потерпілий ОСОБА_10 міг обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 та відповідно давати неправдиві свідчення в суді. Відтак, суд першої інстанції вірно дав оцінку показам потерпілого та поклав їх в основу вироку.

Крім цього, в підтвердження правдивості показів потерпілого суд вірно у вироку покликається на дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2015 року та покази свідка ОСОБА_12 , згідно яких, цей свідок впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка здавала у ломбард на вул.. Шпитальній,19 у м.Львові. на її паспорт мобільний телефон марки «Нокія 130»

Стосовно епізоду відкритого викрадення у потерпілого ОСОБА_11 сумки чорного кольору фірми «Gorango», вартістю 370 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Нокія 5700», вартістю 450 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 грн., два срібних ланцюжка, загальною вартістю 700 грн., зв`язка ключів до квартири, вартістю 100 грн., то ОСОБА_6 був затриманий відразу після вчинення злочину, про свідчить протокол про його затримання від 27.09.2015 року, складений о 03 год. 10 хв. в присутності адвоката ОСОБА_8 , пояснення в цій частині потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої інстанції заперечив умисел на викрадення у потерпілого ОСОБА_11 сумки з речами при цьому вказав, що між ними лише мав місце конфлікт. Проте, не навів переконливих причин цього конфлікту

Колегія суддів вважає, що , суд першої інстанції вірно дав оцінку таким поясненням обвинуваченого та правильне не взяв до уваги, оскільки вони повністю спростовуються доказами у справі. Безпідставними також є доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляції в цій частині.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_11 в суді пояснив, що 27.09.2015 року приблизно 00 год., в м. Львові, він ішов в напрямку вул.. Медовій повз дитячий майданчик. До нього підійшов ОСОБА_6 . Спочатку попросив прикурити, а прикуривши, запропонував випити алкоголь. Коли він відмовився, ОСОБА_6 запропонував йому купити дешево мобільний телефон. Він також від цього відмовився. Далі ОСОБА_6 почав себе агресивно вести, вимагати віддати гроші. Він намагався втекти, але не зміг. ОСОБА_6 ударив його в обличчя і вони упали на землю. Далі ОСОБА_6 зірвав з його плеча сумку. Він вибіг на дорогу та викликав поліцію. Після цього, він побачив ОСОБА_6 , наздогнав його та відібрав сумку. В цей час приїхала поліція та затримала ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №1675 від 28.09.2015 року, у ОСОБА_11 виявлено садно нижньої повіки ока, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження та підтверджує нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 удар в обличчя потерпілому ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції а також апеляційний суд при розгляді даної справи не встановив обставин, яки би свідчили, що потерпілий ОСОБА_11 міг обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 та відповідно давати неправдиві свідчення в суді. Відтак, суд першої інстанції вірно дав оцінку показам потерпілого та поклав їх в основу вироку.

При апеляційному розгляді даної справи не виявлено допущення істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування чи зміни вироку.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке відповідає характеру тяжкості вчиненого злочину і даним про його особу.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 29.07.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, - без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.09.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги упродовж трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії ухвали.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3