АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/618/17 Справа № 201/6247/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третіх осіб ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третіх осіб щодо майна яких вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти в сумі 6500 доларів США та 1000 Євро, вилучені під час обшуку у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає сестра фігуранта даного кримінального провадження - ОСОБА_9 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що межах даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, був здійснений обшук вказаної квартири сестри ОСОБА_10 щодо якого за заявою гр. ОСОБА_11 здійснюється кримінальне провадження. Слідчий суддя зазначив, що дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, оскільки дані викладені матеріали провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини кримінального правопорушення накладення арешту на зазначене майно є необхідним.
В апеляційній скарзі представник третьої особи просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно у вигляді грошових коштів у розмірі 6500 доларів США та 1000 Євро та зобов`язати сторону обвинувачення повернути вказані кошти їх володільцям ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що при проведенні обшуку в квартирі ОСОБА_9 вона повідомляла, що ОСОБА_10 є її братом, проте у даній квартирі не проживає. За вказаною адресою вона проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_8 та сином. Також, слідчому повідомлялося, що речі, які вилучаються, в тому числі і грошові кошти, належать їй та її чоловіку, який є підприємцем та має постійний дохід, який задекларований у податковій декларації. На підтвердження вказаного ОСОБА_9 надано оригінали виписок за рахунками ФОП ОСОБА_9 та інші документи. Представника зазначає, що клопотання слідчого не містить підстави і мети накладення арешту на майно, відповідно до ст. 170 КПК України, а також належного обґрунтування, не містить перелік та видів майна, що належить арештувати, документів, що підтверджують право власності такого майна, а також розмір шкоди або неправомірної вигоди у разі подання клопотання на підставі ч. 6 ст. 170 КПК України. Звертає увагу, що слідчим суддею не взято до уваги, що слідством не доведено жодного відношення зазначених осіб до діяльності ОСОБА_10 , а враховано лише припущення, що підозрюваний бував за адресою місця мешкання ОСОБА_12 та факт наявності родинних зв`язків між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, який апеляційну скаргу підтримали та, з підстав зазначених в скарзі, просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, в них не зазначено з яких саме підстав, передбачених ч. 2 ст.170 КПК України, накладено арешт на грошові кошти. Також, в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не зазначено, якими документами підтверджується належність вказаних грошових коштів ОСОБА_10 або, що вказані грошові кошти були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в клопотанні слідчий зазначає, що прокурором 03.10.2016 року проведено огляд грошових коштів в сумі 1000 грн., які були вручені заявнику для передачі їх ОСОБА_10 , при цьому вказаних грошових коштів під час обшуку не виявлено. Також, слідчий суддя не звернув належної уваги на те, що кримінальне провадження розпочато 30.08.2016 року, огляд грошових коштів для передачі фігуранту проведений 03.10.2016 року, а обшук проведено 26.04.2017 року в приміщенні в якому не проживає останній, що викликає обґрунтовані сумніви про належність вказаних грошових коштів до даного кримінального провадження.

Таким чином, клопотання слідчого не містить належного фактичного та правового обґрунтування, відповідно до ст. 171 КПК України, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На вказану невідповідність клопотання слідчого, слідчий суддя не звернув належної уваги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно частин 2, 4, 5 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави застосування арешту майна…
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Вказаним вимогам кримінального процесуального закону оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає в повній мірі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
В силу ч. 3 ст. 172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника третіх осіб та її часткове задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третіх осіб щодо майна яких вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на грошові кошти в сумі 6500 доларів США та 1000 Євро, вилучені під час обшуку у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_15 про арешт тимчасово вилученого майна, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4