Справа № 308/588/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії бездіяльність слідчого, прокурора відділу прокуратури Закарпатської області щодо неповідомлення потерпілої про конкретні результати розгляду клопотання по кримінальному провадженні № 0000026 від 08.02.2014 р. та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною скаргою, в якій просить: поновити процесуальний строк, в разі його пропущення, як такий, що пропущено нею з поважних об`єктивних причин, прийняти до провадження слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду скаргу потерпілої ОСОБА_2 від 23.01.2017 р. на неправомірні дії (бездіяльність) слідчого, прокурора відділу прокуратури Закарпатської області та задовольнити; визнати неправомірними дії бездіяльність слідчого, прокурора відділу прокуратури Закарпатської області щодо неповідомлення потерпілої ОСОБА_2 про конкретні результати розгляду клопотання потерпілої про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженні № 0000026 від 08.02.2014 р., а також щодо не надання прокурором письмових вказівок; зобов`язати прокуратуру Закарпатської області (слідчого, прокурора) припинити та усунути неправомірні дії бездіяльність, повідомити потерпілу ОСОБА_2 про конкретні результати розгляду клопотання потерпілої, яке нею було подано до прокуратури Закарпатської області від 23.02.2016 року, прокурору надати конкретні письмові вказівки; постановити законну обґрунтовану справедливу ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, якою захисти її грубо порушені права у кримінальному провадженні № 0000026 (об`єднане) від 08.02.2014 р.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що процесуального статусу потерпілої вона набула відповідно до ст. 55 КПК України з моменту подання нею заяв до прокуратури Закарпатської області про вчинення кримінальних правопорушень, а також за її заявами від 10.02.2014 р., від 03.03.2014 р. про залучення її, як потерпілу, до участі у кримінальному провадженні № 0000026 від 08.02.2014 р., які було задоволено постановою слідчого прокуратури.

23.02.2016 року нею було подано до прокуратури клопотання потерпілого про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000026 від 08.02.2014 р.

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 29.02.2016 р. у задоволені цього клопотання було частково відмовлено.

Із такими неправомірними діями, бездіяльністю, і з цією постановою слідчого вона не погодилася і оскаржила їх у встановленому законом порядку до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2016 р. її скаргу задоволено, вказану постанову слідчого скасовано, зобов`язано прокуратуру Закарпатської області (слідчого) припинити та усунути неправомірні дії, бездіяльність, задовольнити її клопотання про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014 р.

Зазначає, що начальником слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_4 їй видано від 21.06.2016 р. його лист від 17.06.2016 р. № 17/1-878-00, який не можна вважати повідомленням її як потерпілу про задоволення вказаного її клопотання про ініціювання слідчих дій, та який не містить відомостей про проведення слідчим конкретних слідчих дій, про які нею було наведено у її клопотанні потерпілого про ініціювання слідчих дій в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню № 0000026 від 08.02.2014 р.

За цих обставин вважає, що прокуратурою, слідчим, вчиняються неправомірні дії, бездіяльність, які полягають, крім іншого, у не вчиненні й інших процесуальних дій, які мають бути вчинено у встановлений КПК строк.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Так, у відповідності до частини 1 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

При цьому статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У розумінні вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржено саме рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, яке повинно бути оформлено відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 КПК України постановою. А п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, зокрема можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора в межах певного кримінального провадження, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Разом з тим, скаржник згідно прохальної частини скарги не ставить вимоги, що передбачено п.п. 1-8 ч.1 ст. 303 КПК України. Так, скаржник просить визнати неправомірними дії бездіяльність слідчого, прокурора та зобов`язання слідчого, прокурора припинити та усунути неправомірні дії бездіяльність, повідомити потерпілу ОСОБА_2 про конкретні результати розгляду клопотання потерпілої, яке нею було подано до прокуратури Закарпатської області від 23.02.2016 року, прокурору надати конкретні письмові вказівки.

З огляду на викладені норми слід дійти висновку, що визнання дій, бездіяльність слідчого, прокурора щодо неповідомлення потерпілої про конкретні результати розгляду клопотання потерпілої про ініціювання проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні, а також щодо ненадання прокурором письмових вказівок неправомірними, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом. Такі вимоги є безпідставними оскільки вони виходять за рамки положень ч.2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України. Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій які повинен вчинити слідчий суддя при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності органу досудового розслідування неправомірними. Вимоги про зобов`язання слідчого, прокурора повідомити потерпілу про конкретні результати розгляду клопотання потерпілої, яке нею було подано до прокуратури, прокурору, надати конкретні письмові вказівки не є слідчими діями, а процесуальними рішеннями, неприйняття яких слідчим, прокурором відповідно до норм Кримінального процесуального законодавства не може бути оскаржена до слідчого судді.

Крім того, як вбачається зі змісту самої скарги, постанова про часткову відмову у задоволенні поданих скаржником до прокуратури Закарпатської області клопотань від 23.02.2016 року про ініціювання проведення слідчих дій на досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000026 від 08.02.2014 року були предметом розгляду в суді (Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.03.2016 р. її скаргу задоволено).

Крім того, згідно системи документообігу в Ужгородському міськрайонному суді, 20.01.2017 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області розглянуто скаргу ОСОБА_2 (справа № 308/6473/16-к, провадження № 1-кс/308/2011/16) про визнання неправомірними дії, бездіяльність прокуратури Закарпатської області, слідчого, начальника слідчого відділу прокуратури щодо не повідомлення потерпілу ОСОБА_2 про задоволення і проведення конкретні слідчі дії, про які наведено в клопотанні потерпілої ОСОБА_2 про ініціювання слідчих дій в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню № 0000026 від 08.02.2014 р.; зобов`язання прокуратури Закарпатської області (слідчого, начальника слідчого відділу прокуратури) припинити та усунути вчинення неправомірних дій, бездіяльності, повідомити потерпілу ОСОБА_2 про задоволення і проведення конкретних слідчих дій, про які наведено у клопотанні потерпілої ОСОБА_2 від 23.02.2016 року про ініціювання слідчих дій в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню № 0000026 (об`єднане) від 08.02.2014 р.
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2017 року у задоволенні вказаної скарги було відмовлено.

Між тим, статтею 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. В свою чергу, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і вразі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

За таких обставин враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження скарги.

Керуючись ст. 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії бездіяльність слідчого, прокурора відділу прокуратури Закарпатської області щодо неповідомлення потерпілої про конкретні результати розгляду клопотання по кримінальному провадженні №0000026 від 08.02.2014 р. та зобов`язання вчинити певні дії.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1