Справа № 314/1236/17
Провадження № 1-в/314/467/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Чернігів, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 25.10.2011 року Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 16.10.2009 року по 25.10.2011 року.

По даній справі засуджений: 27.02.2015 року вироком бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Початок строку: 27.02.2015 року, кінець строку: 27.02.2018 року,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Представник адміністрації установи виконання покарань ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.
Прокурор клопотання підтримав та вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 04.06.2015 року відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 27.02.2017 року відбув 2/3 строку призначеного покарання, характеризувався наступним чином: режим відбування покарання порушував, за що мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення. Працевлаштований на виробництві установи в цеху № 3, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Професія», на профілактичному обліку в установі не перебуває.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2015 року, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

13.04.2017