У Х В А Л А
04.01.2017 Справа №607/4573/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час відкритого судового засідання у залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000951 від 14 березня 2016 року, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває дане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 10 листопада 2016 року вказане кримінальне провадження передано складу суду під головуванням судді ОСОБА_6 для вирішення питання про об`єднання із кримінальним провадженням № 607/10388/16-к про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Станом на 04 січня 2017 року вказані кримінальні провадження не об`єднано.

відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовженого ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року, закінчується о 00 год. 00 хв. 08 січня 2017 року.

У судовому засіданні прокурор клопоче про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою.

Захисник, підтриманий обвинуваченим, просить змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його постійного проживання, аргументуючи це незадовільним станом здоров`я останнього та відсутністю належного лікування в умовах СІЗО; ОСОБА_3 не буде перешкоджати інтересам правосуддя, впливати на потерпілу та свідків, які вже допитані, а також не буде ухилятись від суду.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього питання, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора і продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою ще на 60 днів, та відповідно відмови у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

При цьому, суд враховує те, що завершити судове провадження до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого не можливо; ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, застосований до нього запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, позбавляє його можливості продовжувати свою злочинну діяльність та перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду. Будь-яких даних, зокрема документально підтверджених про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою за станом здоров`я, про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 392 КПК України, суд -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 04 березня 2017 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддяОСОБА_1