Номер провадження: 11-кп/785/672/17
Номер справи місцевого суду: 521/4876/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р.Казахстан, Талдикурганської області, Кіровського району, совхоз Леніна, громадянина України, одруженого, що має не повну середню освіту, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
направлено для відбування покарання призначеного вироком Суворовського районного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ст.15, ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей строком на 2 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року задоволено клопотання начальника Малиновського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації та ОСОБА_7 направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, призначеного йому за вироком Суворовського районного суду Одеської області від 18 лютого 2014 року.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про направлення його для відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в період випробувального терміну він добросовісно виконував всі обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що покладені на нього вироком суду. ОСОБА_7 зазначає, що позитивно характеризується за місцем проживання, не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, має сім`ю, а отже його поведінка свідчить, що він став на шлях виправлення та зробив для себе належні висновки.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог закону при постановлені оскаржуваної ухвали, не вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов до необґрунтованого висновку про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч.5 ст.185; ч.1 ст.15 ч.3 ст.185; ч.1 ст.209, 69,70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки. У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Зазначені обов`язки були роз`ясненні обвинуваченому ОСОБА_7 під час проголошення вироку, а також при постановці на облік в КВІ УДПтСУ в Одеської області, про що свідчить його власноруч зроблена підписка та пояснення від 10 червня 2014 року (а.о.с.20).

Постановою інспектора КВІ від 10.06.2014 року засудженому ОСОБА_7 було визначено дні реєстрації перший вівторок кожного місяця, з якою засуджений був ознайомлений (а.о.с.21).

Відповідно до статей 13, 163 КВК України контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція згідно ч.2 ст.166 КВК України вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що за час перебування на обліку в КВІ УДПтСУ в Одеської області, тобто з 10 червня 2014 року та по теперішній час, засуджений ОСОБА_7 порушив обов`язок, покладений на нього вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року, а саме обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції лише два рази, а саме 02 серпня 2014 року та 06 вересня 2014 року (а.о.с 22).

Проте, апеляційний суд вважає, що у даному випадку зазначене порушення не може бути розцінено як систематичне, з огляду на диспозицію ч.2 ст.78 КК України, у розумінні якої термін «систематично» означає, що протягом випробувального терміну таких порушень має бути не менш як три.

Також, згідно до ч.3 ст.166 КВІ України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Проте, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 протягом перебування його на обліку в КВІ УДПтСУ в Одеської області з 10 червня 2014 року та на час розгляду судом першої інстанції клопотання начальника Малиновського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності і за місцем свого проживання характеризується позитивно (а.о.с. 32,64).

За таких обставин апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 у повному обсязі виконує обов`язки, які, відповідно до ст. 76 КК України були покладені на нього вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року.

Апеляційний суд не погоджується з посиланням суду першої інстанції, як на підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинення ОСОБА_7 нового злочину під час перебування на випробувальному терміну, оскільки зазначені обставини, згідно до вимог ст. 78 КК України не є підставою для скасування випробувального терміну, проте, відповідно до ч.3 ст. 78 КК України, вони повинні враховуватись при визначенні особі остаточного покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України при постановленні нового вироку.

Крім того, згідно до вимог ч.1 ст.166 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

З матеріалів справи вбачається, що вирок Суворовського районного суду м. Одеси, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ст.15, ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки був проголошений 18 лютого 2014 року.

Між тим, клопотання начальником Малиновського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання було подано 29.03.2017 року, тобто після закінчення випробувального терміну.

Проте, діюче кримінальне та кримінальне процесуальне законодавство України не передбачає можливості продовження перебігу випробувального терміну, що призначаєтся судом у відповідності до вимог ст. 75 КК України, в зв`язку з чим звернення до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання після закінчення випробувального строку не засновано на вимогах діючого законодавства.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , оскаржувану ухвалу - скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Малиновського сектору Одеського міського відділу з питань пробації південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 76, 78 КК України, статтями 404, 405, 407, 418, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2017 року, якою ОСОБА_7 направлено для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі призначеного йому за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Малиновського сектору Одеського міського відділу з питань пробації південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4