Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/416/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/17/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2017 рокум.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2
за участю :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00740, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, в 1994 році закінчив Одеській політехнічний університет, радіоінженер, працюючого підприємцем, одруженого, який працював головним державним інспектором Одеської митниці ДФС, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , згідно наказу тимчасово виконувача обов`язків начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 № 198-0 від 24.12.2014 призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС.
Наказом Одеської митниці ДФС №1021-о від 13.10.2015 ОСОБА_4 , переведено до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» головний державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_4 , є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України, а також він є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 № 3206-УІ. Відповідно до п. п. 2.1., 2.2., 2. посадової інструкції, головний державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС, затвердженої виконувачем обов`язків начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_6 від 31.07.2015, ОСОБА_4 , зобов`язаний додержуватися Конституції України, Митного кодексу України та інших законів України, забезпечує безпосереднє здійснення державної митної справи, контролює додержання усіма юридичними й фізичними особами законодавства України з питань митної справи, застосовує передбачені законом заходи митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснює контроль за дотриманням усіма суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснює заходи щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки.
У порушення зазначених норм, ОСОБА_4 вчинив кримінальний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 14.11.2015 близько 11.15 годині, займаючи посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС та знаходячись на території пункту пропуску Кучурган митного посту «Роздільна» Одеської митниці ДФС, який розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Кучургани, вул. Одеська, номер будівлі відсутній, під час здійснення митного контролю та оформлення вантажу, зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, прийняв пропозицію від ОСОБА_7 про отримання від останнього неправомірної вигоди у сумі 1350 грн. за безперешкодне проходження митного контролю, з розрахунку 100 грн. за 1 тону картоплі та 150 грн. за 600 кг. цитрусових, а також 400 грн. за перетин зони митного контролю без повного пакету дозвільних документів.
Перебуваючи у приміщенні митного поста, за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Кучургани, вул. Одеська, номер будівлі відсутній, 14.11.2015 близько 11.15 годині ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1350 грн. у якості неправомірної вигоди за безперешкодне проходження митного контролю.
Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 головний державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 , був затриманий працівниками правоохоронного органу.
Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно він 14.11.2015 року, займаючи посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Роздільна» Одеської митниці ДФС та знаходячись на території пункту пропуск, з метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1350грн. за безперешкодне проходження митного контролю. В скоєному щиро кається.
Таким чином, ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальний злочин - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, який правильно кваліфікований за ч. 1 ст. 368 КК України.
Під час судового розгляду, а саме 30.05.2017 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено по кримінальному провадженню №00740 угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 368 КК України, в об`ємі обвинувачення згідно обвинувального акту зі змінами від 18.04.2017 року, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права обіймати посади державних службовців, а також посади в органах державної влади протягом одного року.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, та підстави для оскарження, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника та прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника беззаперечно визнав себе винуватим в вчиненні даного злочину, шляхом опитування повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, особливості апеляційного оскарження та просив вказану угоду із прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області затвердити і призначити узгоджену ними міру покарання .

Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в об`ємі обвинувачення згідно обвинувального акту зі змінами від 18.04.2017 року та погодився на призначення покарання у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25500(двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права обіймати посади державних службовців, а також посади в органах державної влади протягом одного року.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим , згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Узгодженою угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченого установлена в межах ч.1 ст.368 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , угоди свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання, обмежений порядок її оскарження.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, угода укладена в присутності захисника та питання про її затвердження вирішується також в присутності захисника, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_8 узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні під час вирішення питання про затвердження угоди будь-яких заперечень не надала, просила угоду затвердити та призначити узгоджену міру покарання.

Крім того, відповідно до ч.1 п. п.12, 14 ст.368 КПК України, до питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку належить, зокрема і питання щодо процесуальної долі майна, на яке накладено арешт, речових доказів і документів та вирішити питання щодо заходів забезпечення.

Згідно із п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Так, під час судового розгляду справи, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 16.11.2015р. був накладений арешт на грошові кошти, що належать особисто обвинуваченому у розмірі 9100грн ( т. 1 а.к.п.129-133).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку встановлення, що майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд вважає, що арешт, накладений на майно обвинуваченого підлягає скасуванню, оскільки покарання за скоєний злочин не передбачає конфіскацію майна, підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні, цивільний позов не заявлявся, тому арешт грошей належить скасувати.

Долю інших речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а саме вважає за необхідне письмові докази, магнітні носії та оптичні диски залишити на зберіганні в матеріалах провадження; належні обвинуваченому грошові кошти повернути власнику, предмет неправомірної винагороди конфіскувати.

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування, на виконання ухвали слідчого судді, відносно обвинуваченого була внесена застава, яка складала 300000,00грн. та яка в подальшому не була звернена в дохід держави (т.1 а.к.п. 135).

У відповідності до п. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки застава не була звернена в дохід держави, обвинувачений не порушував обов`язки, тому суд вважає, що вказана застава підлягає поверненню заставодавцю після набранням вироку законної сили.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого, сплинув та під час судового розгляду не продовжувався, тому підстави для його обрання, відсутні.

Також, у відповідності до матеріалів справи по кримінальному провадженню існують судові витрати за проведення експертиз №7685/03; №7687/19; №7688/19; №7689/19; №7690/19, які підлягають стягненню з обвинуваченого (т. 1 а.к.п. 178,182, 187, 192, 197).

Керуючись ст.ст. 100, 174, 182, 194, 369-376, 368, 392, 393, 395 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2017 року, укладену між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №00740.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права обіймати посади державних службовців, а також посади в органах державної влади протягом одного року без застосування спеціальної конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 28.05.1996 року, ІПН НОМЕР_2 ) в дохід держави витрати на проведення експертиз: №7685/03; №7687/19; №7688/19; №7689/19; №7690/19 у розмірі 10 291,20 грн.
Зняти арешт накладений ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду міста Одеси від 16.11.2015 року на тимчасово вилучені в ході обшуку речі, а саме: грошові кошти, на чотирнадцяти купюрах номіналом по сто гривень України: КЄ5225792, ЕЯ1905048, СЄ9041363, КУ4353906, МА3893735, БЙ2455412, ЕФ5498258, КФ9948238, ЕЖ9857646, ЕФ0714173, ЕХ8515116, ГЄ1603235, ЕЖ6297486, КЄ2243028; Куртку, брюки, а також грошові кошти у сумі однієї тисячі триста рублів Російської Федерації, 30 гривень України, вилучені у ОСОБА_4 ; Сімсот тридцять гривень України у конверті з відповідними записами, а також купюру номіналом сто гривень України, серійний номер купюри: ЗФ2966336; Грошові кошти у розмірі двісті гривень України двома купюрами номіналом по сто гривень, серійні номери цих купюр: KM 9415646 та КВ5057471, Грошові кошти у розмірі 100 гривень, серійний номер купюри МА4128016.
Грошові кошти на чотирнадцяти купюрах номіналом по сто гривень України: КЄ5225792, ЕЯ1905048, СЄ9041363, КУ4353906, МА3893735, БЙ2455412, ЕФ5498258, КФ9948238, ЕЖ9857646, ЕФ0714173, ЕХ8515116, ГЄ1603235, ЕЖ6297486, КЄ2243028 конфіскувати.
Службове посвідчення, куртка, вилучена у ОСОБА_9 ; службове посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_4 , папку червоного кольору, в якій знаходились документи із грифом «для службового користування», які були вилучені у ОСОБА_10 , брюки ОСОБА_11 , відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Грошові кошти у сумі однієї тисячі триста рублів Російської Федерації; 30 гривень України; Сімсот тридцять гривень України у конверті з відповідними записами, а також купюру номіналом сто гривень України, серійний номер купюри: ЗФ2966336; Грошові кошти у розмірі двісті гривень України двома купюрами номіналом по сто гривень, серійні номери цих купюр: KM 9415646 та КВ5057471, грошові кошти у розмірі 100 гривень, серійний номер купюри МА4128016 повернути ОСОБА_4 .
Заставу в розмірі 300000,00 гривен, внесену ОСОБА_12 згідно ухвали Приморського районного суду Одеської області від 16.11.2015 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 0123 в ГУ ДКСУ в Одеській області, код отримувача - 26302945, код банку отримувача - 000828011, отримувач ТУ ДСА України в Одеській області згідно квитанції N N19MW37708 від 17.11.2015 року в якості застави за ОСОБА_4 - повернути заставодавцю ОСОБА_12 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 11.07.2007 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 після набрання вироком суду законної сили ( т. 1 а.к.п.135;136).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1