Справа № 645/5508/16-к
Провадження № 1-кп/645/450/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002735 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, працюючого директором ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що, будучи згідно реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД» від 19.12.2006 року є директором ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД», яке знаходиться за адресою: м. Харків вул. Велозаводська, 1, виконував на даному підприємстві організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. Діючи в межах своїх повноважень, ОСОБА_4 одноособово прийняв рішення отримати дозвіл державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Під час збору документів для отримання вказаного дозволу, ОСОБА_4 дізнався про необхідність отримання висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, що передбачено «Порядком видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці і його територіальними органам», затвердженим постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1107 та який надається в ДП «Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України». Тому, ОСОБА_4 08.10.2012 року подав заяву до ДП «Східний ЕТЦ», в якій просив провести експертне обстеження ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД» та підписав з начальником ДП «Східний ЕТЦ» договір про надання послуг № 3665 від 08.10.2012 року для проведення вказаною установою експертного обстеження підприємства, передбаченого «Порядком видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці і його територіальними органами» для одержання такого дозволу. На вказане експертне обстеження, поміж інших документів, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на створення та використання завідомо підроблених документів та реалізуючи даний умисел, усвідомлюючи, що документи, які подаються ним, є підробленими, склав та видав офіційні документи, які містили завідомо неправдиві відомості, а саме: надав посвідчення зварників ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як доказ того, що вони перебувають у трудових відносинах з ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД», хоча як директор ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД» ОСОБА_4 був достовірно обізнаний, що вказані зварники не перебувають у трудових відносинах з ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД», що підтверджується отриманими в ході досудового розслідування даними з ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області та ГУ ДФС у Харківській області. На підставі наданих документів, які відображали неправдиві відомості, директор ТОВ ВКФ «Фактор ЛТД» ОСОБА_4 отримав в ДП Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України висновок експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання № 63.2.01.5.01-2754.12, за допомогою якого в подальшому отримав дозвіл Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області № 676.12.63-43.22.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст.ст. 284-288 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 49 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор проти застосування вимог ст. 49 КК України, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження із вказаних підстав не заперечував.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються предмету розгляду зазначеного клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статей 1, 3 Конституції України, в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини 1 статті 64 Основного Закону України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, тобто у відповідності до вироку суду.
Частиною 1 статті 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, отже держава зобов`язана гарантувати кожному захист його прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).
Пунктами 1, 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі або позбавлений такого права.
Згідно положень ч. 4 ст. 286 КПК України, вищевказане клопотання обвинуваченого підлягає невідкладному розгляду.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 8 постанови № 12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим.
Тобто, в даному випадку, вищевказана норма кримінального Закону є імперативною і за наявністю волевиявлення обвинуваченого підлягає обов`язковому застосуванню судом.
Судом встановлено, що обвинуваченим цілком зрозумілі правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Задовольняючи клопотання, суд приймає до уваги ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, яке, відповідно до вимог ст.ст. 5, 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, волевиявлення обвинуваченого, строки, які пройшли з моменту вчинення інкримінованого злочину.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вказаних підстав. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжні заходи не обиралися.

Керуючись ст.ст. 118, 284, 286, 288 КПК України, ст.ст. 5, 12, 49 КК України, суд -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № 382 від 08.11.2016 року в розмірі 879 грн. 60 коп..

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -