12 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 041 36 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10,
за участі прокурора ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 041 36 від 09 квітня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10.
На обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки, всупереч даному закону, не містить анкетних даних обвинуваченого, зокрема, місце його проживання, оскільки за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, як місце реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , - останній не проживає, що створює об`єктивні перешкоди для проведення судового розгляду на підставі обвинувального акта щодо останнього.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до Шевченківського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 041 36 від 09 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, містить всі відомості, що зазначені у ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі і анкетні дані обвинуваченого: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство тощо.
Звертається увага і на те, що при обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 останній вказав, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , по якій йому повідомлення суд не направляв, а отже, на переконання прокурора, оскаржувана ухвала місцевого суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду і на приписи ст. 412 КПК України.

ОСОБА_6 та інші учасники провадження про час, день та місце його розгляду повідомлені у спосіб, передбачений Главою 11 КПК України.
Їх неявка в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 2 вказаної норми закону, повинен містити анкетні відомості обвинуваченого, у тому числі місце проживання обвинуваченого.
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування не виконана.
Так, дійсно у досліджуваному кримінальному провадженні обвинувальний акт містить тільки дані щодо місця реєстрації обвинуваченого ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 .
Проте, після надходження 22 вересня 2016 року кримінального провадження до суду першої інстанції, ОСОБА_6 , будучи повідомлений по час, дату та місце розгляду провадження за останньою адресою: АДРЕСА_1 , 18 жовтня 2016 року в підготовче судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 14 листопада 2016 року, коли він також не з`явився.

Згідно зворотного повідомлення відділення поштового зв`язку Шевченківському районному суду м. Києва, ОСОБА_6 за зазначеною адресою не проживає (а.п. 23, 26).
При цьому також необхідно вказати, що суд апеляційної інстанції надавав час прокурору в апеляційному провадженні на задоволення клопотання останнього для можливості здійснення виклику ОСОБА_6
Вжив заходи і апеляційний суд для виклику ОСОБА_6 за адресою, на яку послався прокурор при обранні останньому запобіжного заходу: АДРЕСА_2 .
Однак повідомити ОСОБА_6 про час, дату та місце розгляду провадження ні прокурором, ні судом не виявилося можливим, у тому числі за відсутністю обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 .
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, повернувши його прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а не з підстав, визначених ст. 412 КПК України, на відсутність яких акцентував увагу прокурор в апеляційній скарзі, хоча і останнє не є беззаперечним, оскільки в апеляційній скарзі прокурора не вказано, яким чином суд повинен розглянути провадження за відсутності ОСОБА_6 , вину якого повинен доводити прокурор з урахуванням приписів ст. 17 КПК України.
За наведеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 041 36 від 09 квітня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3