Справа № 203/5776/16-к
Провадження № 1-кс/0203/1473/2016
УХВАЛА
23 грудня 2016 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 ,

представника скаржника - ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0001172,-

ВСТАНОВИВ:
06 грудня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_5 в якій останній просив визнати незаконною та скасувати постанову слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0001172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2016 року, в обґрунтування скарги посилався на те, що 02 грудня 2016 року він отримав листа від т.в.о. заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 згідно якого кримінальне провадження №0001172, внесене до ЄРДР 12 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, постановою слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 21 липня 2016 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, враховуючи, що слідчим не були належним чином досліджені обставини кримінального правопорушення просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження та поновити досудове розслідування.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника ОСОБА_5 , його представника ОСОБА_8 , прокурора, вивчивши подану скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0001172, приходить до наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Пунктом 3 частини 1 цієї статті передбачена можливість оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин. Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Судом встановлено, що 12 квітня 2016 року слідчим Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за №0001172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 8).

Постановою слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 21 липня 2016 року кримінальне провадження №0001172 за фактом шахрайських дій - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 4).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Повнота дослідження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають сумнівів.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та з`ясування зазначених нею обставин, які виключають провадження і обумовлюють прийняття рішення про закриття.

Разом з тим, під час досудового розслідування слідчим не були повністю перевірені факти викладенні в заяві ОСОБА_5 та не вжито заходів до встановлення обставин справи, а саме не допитані ОСОБА_9 (особа, на яку вказує ОСОБА_5 під час допиту), ОСОБА_10 та інші можливі свідки кримінального правопорушення, не здійснено перехресних допитів та інших слідчих дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженню у відповідності з вимогами ст. 91 КПК України.
Суд вважає що висновки слідчого викладені в постанові про закриття ґрунтувались на поверховому дослідженні обставин, що суперечить положенням досудового розслідування та засадам кримінального провадження, свідчить про неналежний контроль з боку процесуального керівника та формальне проведення досудового слідства.
З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214,303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0001172 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 21 липня 2016 року про закриття кримінального провадження №0001172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2016 року, за фактом шахрайських дій, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1