Провадження № 1-в/317/129/2017
Справа № 317/1010/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30.01.2014 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 01.04.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

засуджений 11.06.2015 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 01.04.2015 року по 14.07.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він працює на дільниці поліетилену вже рік, має 4 заохочення, раніше не працював у промисловій зоні, оскільки виконував обов`язки електрика житлової зони. Не приймає участі в різних програмах, оскільки має дванадцятигодинний робочий день, після якого він не в змозі займатись чимось ще.

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 не у повній мірі став на шлях виправлення. Після накладення стягнень його поведінка стала більш самокерованою. З квітня 2016 року він працевлаштований у промисловій зоні, до того виконував безоплатно обов`язки електрика житлової зони. Роботу засуджений виконує якісно, за що отримав 4 заохочення. Також засуджений приймає участь у роботах по благоустрою, однак не приймає участі у роботі програм диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організації.

Прокурор ОСОБА_3 висловила думку, що клопотання слід задовольнити, оскільки засуджений став на шлях виправлення, працевлаштований, має 4 заохочення, стягнення зняті та погашені.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії ОСОБА_4 , висновок прокурора ОСОБА_3 , суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під становленням на шлях виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосоване, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.04.2015 року. Під час тримання в Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, допустив одне порушення вимог режиму тримання яке виразилося у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору. Стягнення накладене до набуття вироком чинності, заохочень не мав. З 13.08.2015 року відбуває покарання в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99), характеризується задовільно, допустив два порушення вимог режим відбування покарання які виразилися у зберіганні заборонених предметів та у порушенні внутрішньо-цехового режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи на правами начальника відділення СПС. Одне стягнення зняте у встановленому законом порядку та одне стягнення погашене у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи та два правами начальника відділення, на виробництві установи працевлаштований різноробочим, за характером спокійний, врівноважений, з іншими засудженими підтримує стосунки позитивної спрямованості, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виховання не має, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, участі в організації виховних заходів та у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Засуджений прагне до підвищенні наявного загальноосвітнього рівня у 2016 році закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр №99» та отримав професію «Токар 2-го розряду». Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймав участь у роботі самодіяльних організацій засуджених. 15.07.2016 року, комісією установи за заявою засудженого було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, у вигляді зміни умов тримання, а саме переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення, мав три стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. При цьому усі заохочення застосовані після останнього стягнення.

З урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи, що засуджений працевлаштований тривалий час, виконує роботи з благоустрою, закінчив ДНЗ «Біленьківський навчальний центр №99» та отримав професію «Токар 2-го розряду», приймав участь в роботі самодіяльних організацій, вину у вчиненні злочину наразі визнає, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Жодних об`єктивних даних про те, що ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, призначеного йому за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.06.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі, що складає 2 роки 2 місяці 9 днів, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на той же строк.

В строк покарання, згідно ст. 72 КК України, зарахувати 1 день позбавлення волі, який відповідає 2 дням обмеження волі, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1