В И Р О К
іменем України
"18" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 17.06.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, 17.12.2014 року звільненого з Березанської ВК Київської області по відбуттю строку покарання, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , 02.10.2015 року приблизно о 02 год. 30 хв., перебував біля будинку № 14-Б по вул. П.Запорожця в м. Києві і у цей час у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання автомобіль «Шкода Філіція» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , одягнув на руки заздалегідь підготовлені рукавиці, дістав зі свого рюкзака металеві ножиці, за допомогою яких пошкодив замок передньої лівої дверцяти та проник до вказаного автомобіля. В подальшому, знаходячись в автомобілі, «Шкода Філіція» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 дістав із шахти автомагнітолу «Піонер», вартістю 1000 гривень, яку поклав на переднє сидіння автомобіля, тим самим підготував особисте майно ОСОБА_6 , для обернення на свою користь. Після чого, ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі, продовжив обшукувати заднє сидіння автомобіля та багажне відділення з метою виявлення інших цінних речей, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий при спробі зникнути з місця скоєння злочину біля будинку № 16 по вул. П. Запорожця в м. Києві працівниками поліції.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установчій частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_5 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), яку з причин, що не залежали від його волі, не довів до кінця, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчиненої повторно та кваліфікує ці його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше судимий, не одружений); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 185 КК України у виді обмеження волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, фактичного їх обґрунтовування обставинами, які відповідно до норм КК України є не припустимим, оскільки не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді обмеження волі у межах санкції ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені та цивільний позов, згідно даних обвинувального акту, відсутні.

Керуючись ст. ст. 349,370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, визначений ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Речові докази: 11 металевих предметів, ножиці, ліхтарик темно-зеленого кольору які перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити; чорну сумку, мобільний телефон «Водофон» 2 ключі в зв`язці з ключем від домофону синього кольору та брелоком жовтого кольору передані на зберігання під розписку ОСОБА_5 - залишити у володінні останнього.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.
Суддя: