печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2364/17-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007381, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвардійське, Фастівського району Київської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Міжгайці, Любешівського р-ну Волинської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

- обох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Близько 23 год. 30 хв. 11.11.2016 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проводили час разом з раніше знайомими їм ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на території «Маріїнського парку» за адресою вул. Грушевського, 1 у м. Києві.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 йшли по парку декілька метрів попереду від своїх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і помітили раніше незнайомого їм хлопця, який у цей час розмовляв по власному мобільному телефону «iPhone 5S», тримаючи його у руці, ним був ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ОСОБА_5 виник злочинний умисел вчинити побиття разом з ОСОБА_4 , поміченого ними незнайомого хлопця. З висловленими ОСОБА_5 злочинними намірами про побиття незнайомого хлопця ОСОБА_4 погодився і вони дійшли згоди діяти разом при вчиненні злочину.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , близько 23 год. 40 хв. цього ж дня, перебуваючи на території парку Маріїнський парк, наздогнали раніше поміченого ними незнайомого хлопця, яким був ОСОБА_10 , та побачили в руках останнього мобільний телефон, яким вирішили відкрито заволодіти, з застосуванням насильства.

Продовжуючи свої умисні попередньо домовлені злочинні дії, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 почали наносити ОСОБА_10 , удари кулаками у різні частини тіла. Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_10 впав та при падінні випустив з рук свій власний мобільний телефон «iPhone 5S».

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, з метою відкритого заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів відкрито заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «iPhone 5S» та, тримаючи його при собі, залишив разом із ОСОБА_5 місце вчинення злочину, попрямувавши в бік пішохідного мосту, розташованого на вул. Грушевського, 3 у м. Києві.

Перебуваючи неподалік зазначеного пішохідного мосту, маючи реальну змогу розпорядитись відкрито викраденим чужим майном, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 заховати мобільний телефон, яким вони щойно відкрито заволоділи та який знаходиться під одягом ОСОБА_4 . З метою приховування своїх злочинних дій та не бажаючи бути викритими у скоєному, ОСОБА_5 взяв у ОСОБА_4 зазначений мобільний телефон, сховав його під розкидане на ґрунтовій поверхні листя та обоє залишили місце вчинення місцевість.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю та надали показання, в яких підтвердили фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема показали, що 11.11.2016 після роботи гуляли в Маріїнському парку в м. Києві та побачили раніше незнайомого їм хлопця, якого ОСОБА_5 запропонував побити. Вони його штовхнули, та коли хлопець впав, у нього з руки випав мобільний телефон, який вони забрали. Продовжували бити потерпілого, поки повз не проїхала якась машина та не злякала них та вони втекли. Пізніше подумали, що їх можуть знайти за телефоном, злякались цього та телефон сховали біля пішохідного мосту в парку.

Обвинувачені вказали, що їм соромно за скоєне, вони щиро каються та в подальшому не допустять протиправної поведінки. Просили їх суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність.

Судом, з урахуванням позиції учасників провадження, визнано можливим встановити всі обставини справи без участі потерпілого, а тому можливим розгляд справи у його відсутність.

Обвинувачені вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого ними діяння. Розуміють, що в такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються, показання обвинувачених є повними, логічними та повністю узгоджуються між собою, відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинувачених.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинувачених як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, за встановлених судом обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, їх вину у вчиненні зазначеного злочину вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених, є повне визнання ними своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

В якості обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він є особою молодого віку, має постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, не працює, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В якості обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що він є особою молодого віку, має постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, не працює, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладені дані про особу винних, конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжуються, фактичну відсутність спричиненої злочином шкоди внаслідок повернення викраденого майна власнику, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах ч. 2 ст. 186 КК України.

Поряд із тим, враховуючи викладені дані про особи винних, конкретні обставини справи, критичне ставлення обвинувачених до вчиненого ними діяння та їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає можливим виправлення засуджених без відбування покарання, а тому звільняє їх від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особами винних.

Підстави для застосування до обвинувачених запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ у справі мобільний телефон «Айфон 5S», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити власнику за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1