Справа № 367/3846/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/964/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 21.08.2017

УХВАЛА
Іменем України
21 серпня 2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2017 року, якою повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000628 від 13.03.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, неодруженого, не працевлаштованого, із професійно-технічною освітою, раніше не судимого, зі слів обвинуваченого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, з 17.07.2017 року по 14.09.2017 року, включно; відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував тим, що формулювання обвинувачення містить суперечності, а саме: в ньому зазначено, що під час розбійних нападів ОСОБА_7 було передано грошові кошти з кас магазинів «Журавель» та «Агава», але в подальшому вказується, що цим було завдано матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому не зазначено кому належать зазначені вище магазини, не вказано також чиї грошові кошти було передано йому під час нападів, належали вони потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чи іншим особам, яким належать магазини. До того ж, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що вона є найманим працівником в магазині «Журавель».

Крім того, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення і самого обвинувачення зазначено, що під час розбійного нападу ОСОБА_7 використовував предмет, схожий на ніж, та предмет, схожий на пістолет, але так і не зазначено чи це був ніж та пістолет відповідно, хоча згідно п. 9 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування такі предмети було виявлено і вилучено під час обшуку 14.04.2017 року і передано до кімнати зберігання речових доказів. Невизначеність таких обставин позбавляє можливості учасників та суд давати оцінку наявності реальної загрози під час розбійних нападів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. У решті ухвалу залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Так, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складено у відповідності до вимог КПК України: у ньому зазначено всі необхідні відомості та реквізити, передбачені ч.2 ст.291 КПК України; згідно ч.3 ст.291 КПК України його підписано слідчим та затверджено прокурором. За ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту долучено реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку підозрюваного про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування. Також, обвинувальний акт містить фактичні обставини, правову кваліфікацію злочинних діянь, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , котрі, на думку прокурора, є доведеними в ході досудового розслідування, достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого йому обвинувачення та необхідними для підготовки адекватного захисту.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, посилаючись на показання потерпілої ОСОБА_8 вдався до аналізу обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання, що є некоректним та суперечить нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки ці обставини підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, доводи суду першої інстанції про те, що формулювання обвинувачення містить суперечності, оскільки в обвинувальному акті не зазначено кому належать магазини, у яких вчинялися розбійні напади, та вилучені обвинуваченим грошові кошти є необґрунтованими, адже, питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, фактичних обставин кримінального правопорушення, а також узгодженість викладених фактичних обставин кримінального правопорушення з реєстром матеріалів досудового розслідування не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Під час розбійною нападу ОСОБА_7 використовував предмет, схожий на ніж, та предмет, схожий на пістолет, а у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що під час обшуку 14.04.2017 року було вилучено ніж та пістолет, які передано до кімнати зберігання речових доказів. На думку апелянта, вказана розбіжність жодним чином не заважає суду прийняти законне та обґрунтоване рішення і не є перешкодою для призначення судового розгляду. Разом з тим, чинний КПК України не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.2 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони.

При складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було.

Як вбачається із обвинувального акту, під час розбійних нападів ОСОБА_7 було передано грошові кошти саме з кас магазинів «Журавель» та «Агава», але в подальшому вказується, що зазначеними протиправними діями обвинуваченого було завдано матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що є найманим працівником.

При цьому, в обвинувальному акті не зазначено чиї грошові кошти було передано ОСОБА_7 під час розбійних нападів, належали вони потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чи власникам магазинів «Журавель» та «Агава», у яких працюють потерпілі.

Отже, зі змісту сформульованого прокурором обвинувачення, неможливо зробити однозначний висновок про те, кому саме було заподіяно матеріальні збитки та хто є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення і самого обвинувачення зазначено, що під час розбійного нападу ОСОБА_7 використовував предмет, схожий на ніж, та предмет, схожий на пістолет, але так і не зазначено чи це був ніж та пістолет відповідно, хоча згідно п. 9 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування такі предмети було виявлено і вилучено під час обшуку 14.04.2017 року і передано до кімнати зберігання речових доказів.

Невизначеність таких обставин позбавляє можливості учасників кримінального провадження та суду давати оцінку наявності реальної загрози під час розбійних нападів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та не викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Із огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги прокурора про відповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2017 року, якою повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000628 від 13.03.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, з 17.07.2017 року по 14.09.2017 року, включно; відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу без змін.

Головуючий:
Судді :