УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши клопотання ОСОБА_2 про скасування наказу управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області від 11 березня 2015 року № 66 та перевіривши виконання вимог ст.ст. 537, 539 КПК України,
встановив:

23 жовтня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування наказу управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області № 66 від 11 березня 2015 року, згідно якого відносно засудженого ОСОБА_2 скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії № 119 від 02 лютого 2015 року за № 204 про застосування до засудженого ОСОБА_2 заохочення у виді оголошення подяки.

30 жовтня 2015 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначене клопотання передане судді ОСОБА_1 .

При вивченні клопотання, суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Кримінально-виконавчий кодекс України визначає порядок і умови виконання судових рішень у кримінальному провадженні та відбування кримінальних покарань. Підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Питання виконання судового рішення у кримінальних провадженнях регулює розділ VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Поняття щодо тлумачення сумнівів та протиріч, визначені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», як то наявність помилок та неточностей, допущених при формулюванні висновків у вироку, наведенні даних про особу підсудних, викладенні резолютивної частини вироку, що викликає необхідність усувати сумніви, що виникають у процесі виконання вироку.
Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими регламентовані Кримінально-виконавчим кодексом України (далі КВК України).

У свою чергу, порядок і умови відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі регулюються Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (даліПравила внутрішнього розпорядку), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2014 № 2186/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» й зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30.12.2014 за № 1656/26433.

Отже, статтею 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

За таких умов, питання скасування наказу управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області від 11 березня 2015 року №66 за яким відносно засудженого ОСОБА_2 скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії №119 від 02 лютого 2015 року № 204 про застосування до засудженого ОСОБА_2 заохочення у виді оголошення подяки жодним чином не відноситься до переліку питань, які підлягають вирішенню судом, який ухвалив вирок (у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 537; 539 КПК України, суддя,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування наказу управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області № 66 від 11 березня 2015 року, згідно якого відносно засудженого ОСОБА_2 скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії № 119 від 02 лютого 2015 року за № 204 про застосування до засудженого ОСОБА_2 заохочення у виді оголошення подяки - повернути ОСОБА_2 .

Повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до суду в порядку Кримінального процесуального Кодексу України в порядку п.14, ч. 1 ст. 537; п. 4, ч.2 ст.539 КПК України

Копію ухвали разом з клопотанням та долученими до нього документами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою для безумовного виконанню на всій території України.
Суддя