Справа № 158/2472/16-к
Провадження № 1-кп/0158/131/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
захисника-адвоката - ОСОБА_5
законного представника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, інваліда 2 групи, розлученого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
22.06.2016 року о 03 год. 25 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинені ворота зайшов на територію подвір`я приміщення магазину-перукарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно із альтанки викрав бензопилу марки «STIHL» вартістю 1000 грн., яку привласнив та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вищевказану суму.
Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Суду показав, що він дійсно вночі 22.06.2016 року, прийшов на територію подвір`я приміщення магазину-перукарні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де з альтанки викрав бензопилу, яку наступного дня заніс до місцевого майстра ОСОБА_8 . Пізніше забрав і повернув її власнику.
Крім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його винуватість стверджується сукупністю доказів, досліджених судом.
Факт кражідки бензопили марки "STIHL" в судовому засіданні підтвердив потерпілий ОСОБА_4 , який показав, що переглянувши відео з камер відео спостереження, які розташовані на території подвір`я, в особі, що вчинила крадіжку впізнав ОСОБА_7 .
Той факт, що місцем скоєння злочину є територія приміщення магазину-перукарні за адресою: АДРЕСА_1 , за яким знаходиться альтанка, стверджується протоколом огляду місця події від 24.06.2016 року з фото таблицями до нього.
Дослідженим судом протоколом огляду місця події від 24.06.2016 року та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що в АДРЕСА_1 біля паркану приміщення магазину-перукарні належного ОСОБА_4 , ОСОБА_7 приніс та добровільно видав бензопилу марки «STIHL» оранжевого кольору.
Письмовою заявою ОСОБА_7 від 24.06.2016 року, відповідно до якої останній в присутності матері ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції бензопилу марки «STIHL» оранжевого кольору, яку він викрав у громадянина ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в період з 22 по 23 червня 2016 року до нього прийшов ОСОБА_7 , який приніс із собою на ремонт бензопилу, яку забрав 24.06.2016 року.
Вартість викраденого стверджується наявним в матеріалах справи висновком експерта № 395 від 27.07.2016 року.
Аналізуючи в сукупності вказані докази суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, інваліда дитинства ІІ групи, раніше не судимого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи, його відношення до вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає що ступінь небезпечності обвинуваченого ОСОБА_7 для суспільства не перевищує положень принципу поваги до особистої свободи, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, обставин та його наслідків, суд дійшов до висновку про призначення покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень, непов`язаного з позбавленням волі.
Разом з тим, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 179 від 17.08.2016 року ОСОБА_7 на час інкримінованих йому протиправних дій та на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з поведінковими розладами. Через наявний у нього психічний розлад останній не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В силу ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дій та керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Як вбачається з рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.
Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
Відтак, суд приходить до висновку, що про необхідність врахувати стан обмеженої осудності обвинуваченого, як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_7 .
Витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 439,80 грн. стягнути з ОСОБА_7 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області.
Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 2 ст. 20 КК України застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання засудженого.
Речові докази по справі :
- бензопила марки «STIHL» - залишити за власником ОСОБА_4 .
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1