Єдиний унікальний номер: 343/121/17
Номер провадження: 1-кп/0343/43/17
У Х В А Л А
про застосування примусових заходів медичного характеру
01 березня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах

дітей Долинської РДА - ОСОБА_8 ,

представника Долинського ВП

Калуського ВП ГУ НП - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Долина клопотання начальника СВ Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області , погоджене з прокурором Калуської місцевої прокуратури, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вигода, Долинського району, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-го класу Долинської спеціалізованої школи-інтернату, раніше несудимого

за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,суд-

ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин:

14.10.2016р., приблизно о 12.55 год., неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , за попередньою домовленістю прийшов на додаткові заняття по українській мові до вчительки ОСОБА_4 , яка мешкає у АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири неповнолітній ОСОБА_10 несподівано взяв до рук кухонний ніж, який йому для відкриття кришки мобільного телефону дала ОСОБА_4 .
Тримаючи в руках ножа, неповнолітній ОСОБА_10 несподівано, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів по обличчі, шиї та в ділянку спини зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани у ділянці лівої брови, різаної рани в скроневих ділянках, в ділянках носа зліва, підборіддя зліва, шиї по передньо-боковій поверхні справа, лівої кисті по долонній поверхні, колото різаної рани в ділянці лівого плечового суглоба по зовнішній поверхні, непроникаючих колото-різаних ран в ділянці грудної клітки зліва на передній і задній поверхнях, проникаючої колото-різаної рани грудної клітки по боковій поверхні зліва з ушкодженням 5-го сегмента верхньої долівої легені, яка ускладнилась лівобічним гемопневмотораксом і розвитком дихальної недостатності І-ІІ ступеня, що викликало необхідність проведення операції: дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау, які згідно висновку експерта №165 від 11.01.2017р. відносяться до ушкоджень тяжких, що небезпечні для життя в момент спричинення.
Суд на підставі ст. 512 КПК України вирішив розглядати дане кримінальне провадження у відсутності особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки згідно з актом судово-психіатричного експерта №310/2016 ОСОБА_10 страждав психічним розладом органічним психотичним розладом в зв`язку з епілепсією у формі сутінкового стану, що згідно МКХ-10 F 07.83, а тому перебував на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, у стані при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, що перешкоджає його участь у даному судовому розгляді.

Факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_10 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила , що 14.10.2016 р. біля 11.00 год. до неї зателефонував ОСОБА_10 і запитав , чи можна прийти на додаткові заняття по українській мові, на що вона погодилась. До цього дня вона двічі проводила додаткові заняття з ОСОБА_10 , один раз у приміщенні школи, та один раз у неї вдома в квартирі АДРЕСА_3 . Біля 12.50год. прийшов ОСОБА_10 і вона на кухні почала з ним займатись українською мовою. ОСОБА_10 попросив дати ніж, щоб відкрити кришку мобільного телефону, оскільки у нього відійшла батарея. Вона дала йому невеликий ніж, яким він відкрив кришку телефона. Потім він несподівано накинувся на неї і почав наносити удари. Вона захищаючись крикнула до своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_11 , які 9 років, щоб та втікала. ОСОБА_10 схопив більший ніж, який був на кухні і ним почав наносити удари. З хатнього телефону, вона намагалась подзвонити по допомогу, однак ОСОБА_10 не дав їй цього зробити. Вона захищаючись, виштовхнула дочку за вхідні двері і відштовхнувши ОСОБА_10 також вибігла за вхідні двері квартири. ОСОБА_10 побіг за ними, навздогнавши їх на сходах. Він кинувся за дочкою, яка обігши стоячи автомобіль , підбігла до неї. ОСОБА_10 підбіг до них і схопивши її вдарив три рази до металічних ґрат. Вона почала сильно кричати. Незнайомий мужчина, який був при цій події, також почав кричати на ОСОБА_10 ,намагався його заспокоїти. Вона разом з дочкою забігли в під"їзд будинку. Вона чула, як невідомий мужчина розмовляв з ОСОБА_10 , який говорив, що нічого не пам"ятає. Тілесні ушкодження були нанесені їй та її малолітній дочці ОСОБА_11 саме ОСОБА_10 , зокрема їй було нанесене не менше 9-ти ударів. Потім хтось з сусідів викликав швидку допомогу та поліцію.Будь-яких дій, які б спровокували таку агресивну поведінку ОСОБА_10 , не було.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_4 . 14.10.2016р. біля обідньої пори, вона перебуваючи на кухні почула якись шум на сходовій клітці, хтось кликав на допомогу. Вона вийшла на площадку і побачила, як хтось вибіг з під"їзду. Після цього вони вибігла на балкон і побачила що біжить малолітня ОСОБА_11 , за нею її мама ОСОБА_4 , а за ними біжить хлопець з ножем. Вказаний хлопець, як і ОСОБА_4 був у крові. Вона почала кричати на цього хлопця, що він викинув ніж. Також даного хлопця намагався заспокоїти невідомий мужчина. Хлопець викинув ніж і повідомив, що нічого не пам"ятає. Невідомий мужчина зловив хлопця і посадив на лавку. Хлопець, який біг за потерпілою та її дочкою, ОСОБА_10 , учень Долинської спеціалізованої школи-інтернату, де вона викладає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснила, що вона працює вихователем в Долинській спеціалізованій школі-інтернаті і добре знає учня ОСОБА_10 , оскільки є вихователем його класу. Вона являється сусідкою потерпілої ОСОБА_4 14.10.2016р. вона почула стук дверей і виглянула через вікно. На вулиці вона побачила ОСОБА_10 , який сидів на лавці. Вона вирішила вийти на вулицю. Виходячи вона побачила, що двері до квартири ОСОБА_4 відкриті і на підлозі була кров. Вийшовши на вулицю , вона підійшла до ОСОБА_10 , в якого руки та сорочка були в крові. ОСОБА_10 повідомив, що він нічого не пам"ятає і взагалі не знає, що він тут робить. Вона, як вихователь, може повідомити, що ОСОБА_10 не такий , як інші діти, він іншим чином реагує на зауваження вчителів. Хлопець рослий, вродливий, але боягузливий, майже немає друзів. Агресії з його сторони, вона ніколи не бачила.

Пояснення вказаних осіб узгоджуються із дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, саме:

У відповідності до доручень від 10.11.2015р. №1 та від 03.01.2017р.№1 ГУ НП в Івано-Франківській області (а.с.12-15) начальник СВ Долинського ВП Калуського ВП, капітан поліції ОСОБА_14 , яка розслідувала дану справу, є уповноваженою на розслідування кримінальних проваджень щодо неповнолітніх.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000709 (а.с.101) - 14.10.2016р. в ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину. Правова кваліфікація ч.1 ст.122 КК України. Фабула - 14.10.2016р. о 12.55 год неповнолітній ОСОБА_10 перебуваючи в приміщенні квартири по АДРЕСА_2 , несподівано взяв до рук кухонний ніж, який лежав на столі у кухні, де проходило навчання і наніс ним ОСОБА_4 удари по обличчі та в ділянку спина зліва, спричинивши тілесні ушкодження.
У відповідності до протоколу огляду місця події від 14.10.2016р. та фототаблицею до нього (а.с.33-46) - місцем події являється чотирьохповерховий будинок по АДРЕСА_5 , а безпосереднім місцем події являється квартира АДРЕСА_6 вказаного будинку. В коридорі цієї квартири оглянуто дерев"яну шафу з дзеркальними дверцятами, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, схожої на кров; також в коридорі виявлено кухонний ніж з пластмасовою ручкою чорного кольору; на правій стороні коробки вхідних дверей до кухні, виявлено патьоки речовини бурого кольору, схожої на кров; на кухні виявлено 2 кухонні ножі, на яких є плями або нашарування від речовини бурого кольору, схожої на кров; в коридорі , на поличці шафи, виявлено дитячий одяг- кофту білого кольору, на якій є нашарування або плями від речовини бурого кольору, схожої на кров.
Згідно висновку експерта №165 від 11.01.2017р. (а.с.47-56), у гром. ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження: забійна рана в ділянці лівої брови; різані рани в скроневих ділянках, в ділянках носа зліва, підборіддя зліва, шиї по передньо-боковій поверхні справа, лівої кисті по долонній поверхні; колото-різана рана в ділянці лівого плечевого суглоба по зовнішній поверхні, непроникаючі колото-різані рани в ділянці грудної клітки зліва на передній і задній поверхнях; проникаюча колото-різана рана грудної клітки по боковій поверхні зліва з ушкодженням 5-го сегмента верхньої долі лівої легені, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом і розвитком дихальної недостатності І-ІІ ступеню, що викликало необхідність проведення операцій: дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау(14.10.2016р.); відеоторакоскопія зліва, коагуляція, ревізія рани (18.10.2016р.). Описані тілесні ушкодження могли утворитись в термін, вказаний в постанові. Забійна рана спричинена дією тупого твердого предмета, могла утворитись як при нанесенні удару останнім в ділянку обличчя, так і при ударі ділянкою обличчя до такого. Різані рани утворились від дії ріжучого предмета, колото-різані - від колючо-ріжучого предмета. Таким предметом міг бути ніж. Вище вказані ушкодження могли утворитись в результаті нанесення ударів останнім в ділянки обличчя, шиї, лівого плечевого суглоба, грудної клітки по передній, лівій, боковій та задніх поверхнях. Проникаюча колото-різана рана грудної клітки по боковій поверхні зліва з ушкодженням 5-го сегмента верхньої долі лівої легені, яка ускладнилась лівобічним гемопневмотораксом і розвитком дихальної недостатності І-ІІ ступеню, що викликало необхідність проведення операцій:дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау(14.10.2016р.); відеоторакоскопія зліва, коагуляція, ревізія рани (18.10.2016р.)- відносяться до ушкоджень тяжких, що небезпечні для життя в момент спричинення. Всі інші ушкодження відносяться до легких, як таких, що викликали короткочасний розляд здоров"я.
Висновок експерта №211 від 26.12.2016р. (а.с.58-64), свідчить, що на спинці джемпера ( який належить ОСОБА_4 ) зліва виявлено три колото-різаних пошкодження, які заподіяні плоским колючо-ріжучим предметом. Крім того, на спинці джемпера зліва є розрив тканини, який міг утворитись від перерозтягнення тканини тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею чи вістрям гострого предмета. В момент слідоутворення потерпіла. перебувала у вертикальному чи наближеному до такого положення, і під час заподіянння ран задньої поверхні грудної клітки зліва могла бути обернена до нападаючого задньою чи заднє-лівою поверхнею тіла. Досліджені на джемпері колото-різані пошкодження могли бути заподіяні клинком ножа №1, поданим на експертизу.
У відповідності до висновку експерта від 11.11.2016р. №2.2-0076/16 (а.с.73-77) - на наданих на дослідження трьох ножах( об"єкти№№1-?) виявлено кров людини з антигеном В та ізогемаглютиніном анти-В. Дані сліди могли утворитись від особи(осіб) з групою крові В(ІІІ), у т.ч. від крові потерпілої ОСОБА_15 . Походження даних слідів від ОСОБА_10 - виключається.
Згідно висноку судово-психіатричного експерта №310/2016 (а.с.78-88)- експертна комісія прийшла до висновку, що підекспертний ОСОБА_10 на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій страждав психічним розладом - органічним психотичним розладом в зв`язку з епілепсією у формі сутінкового стану, що згідно МКХ-10 F 07.83. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_10 перебував в стані, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_10 виявляє ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок епелепсії. Підекспертному рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах.

Сукупність вищенаведених доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_10 ознак суспільно небезпечних діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - заподіяння потерпілій ОСОБА_4 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вивченням особи ОСОБА_16 встановлено, що він являється неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження НОМЕР_1 а.с.92), раніше не судимий (а.с.91), позитивно характеризується з місця навчання (а.с.93).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї від 17.10.2016р. (а.с.94) у неповнолітнього ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_1 , разом з мамою ОСОБА_7 , сестрою ОСОБА_17 та вітчимом ОСОБА_18 , є своя кімната, в якій є місце для сну та виконання уроків. Всі кімнати придатні для проживання, в кімнатах прибрано та чисто. Алкогольними напоями сім"я не зловживає. Сім"я малозабезпечена.

Допитана в судовому засіданні законний представник ОСОБА_10 - ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_19 являється її сином. Він допомагає їй по господарству, а також допомагає у здійсненні догляду за молодшою сестрою. До цієї події, у сина ніколи не було проблем з психікою. На даний час вона вже три місяці лікує сина ОСОБА_19 в дитячому відділенні Івано-Франківського обласному психоневрологічному центрі.

Представник служби у справах дітей Долинської РДА ОСОБА_8 суду пояснив, що неповнолітній ОСОБА_10 , які і сім"я в якій він проживає, у них не обліку не знаходилась, оскільки зауважень та скарг на поведінку неповнолітнього не поступало.

Представник Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області старший інспектор ювентальної превенції ОСОБА_9 суду пояснила, що неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на профілактичному обліку не перебував, до адміністративної відповідальності не притягувався. З навчального закладу, він характеризується позитивно.

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння знаходився в стані неосудності, а тому він, відповідно до частини ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності і йому повинні бути призначені примусові заходи медичного характеру.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , оскільки його психічний стан не дозволяв усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Потерпіла ОСОБА_4 , її представник адвокат ОСОБА_5 ,захисник адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_10 - ОСОБА_7 клопотання підтримали і зазначили, що матеріалами кримінального провадження підтверджується вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України у стані неосудності, у зв`язку з чим просили клопотання задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої, її представника, захисника, законного представника підозрюваного, дослідивши всі докази, приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного:
Відповідно до положень ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ч.2 ст. 94 КК України встановлено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров"я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Ст. 512 КПК України встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування,
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
При визначення виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_10 являється неповнолітнім, на даний час вже проходить лікування, враховує ступінь небезпечності хворого для себе та інших осіб і приходить до висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід на час розгляду справи - відсутній.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст .100 КПК України
На підставі викладеного, ст.ст. 19, 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 508, 512, 513, 516 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, задоволити.
Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Копію ухвали направити для відома лікарю-психіатру ІНФОРМАЦІЯ_2 ( м.Долина, вул. О.Грицей 15).
Речові докази після вступу ухвали в законну силу:
рюкзак чорного кольору, одяг ОСОБА_10 -черевики, штани та сорочку - повернути ОСОБА_7 законному представнику неповнолітнього ОСОБА_10 ;
одяг ОСОБА_4 -бюстгальтер,штани, светр, одяг ОСОБА_20 - кофту, три ножі - повернути законному власнику ОСОБА_4 ;
зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_10 , змиви з рук ОСОБА_10 , змиви речовини бурого кольору з квартири потерпілої, взірці крові потерпілої та підозрюваного - знищити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити законному представнику підозрюваного та прокурору.
Суддя: