Справа № 405/2118/16-к
УХВАЛА
03 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
потерпілої: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за кримінальним провадженням № 0012594 від 20.12.2015 року, за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 08.06.2017 року спливає 06.08.2017 року.
В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, оскільки не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, прокурором вказано, що обвинувачені вчинили тяжкий злочин, пов"язаний із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому. Також прокурором зазначено, що по справі не допитані потерпілий та свідки, що може бути ризиком незаконного впливу на останніх з метою уникнення відповідальності. Наведені обставини, на думку прокурора, є ризиками кримінального провадження, що дає підстави для продовження тримання обвинувачених під вартою.

Адвокат потерпілих ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 зазначили про те, що обвинуваченими частково відшкодовано завдану шкоду, не заперечили проти зміни запобіжного заходу обвинуваченим.

Адвокати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, зазначивши, що до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Доводи адвокатів обрунтовані тим, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з грудня 2015 року перебувають під вартою, за цей час будь-яких доказів щодо впливу на потерпілих чи перешкоджання встановленню істини по справі прокурором не надано. Адвокатами зазначено, що тяжкість вчиненого злочину, на що посилається прокурор, з позиції рішень Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою. При цьому адвокатом ОСОБА_5 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем проживання і роботи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до затримання працював, частково відшкодував завдану шкоду. За вказаних обставин, адвокат вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 не буде ухилятися від суду, у разі зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, та не зможе впливати на потерпілого і свідків. Адвокатом ОСОБА_6 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання, проживає з батьками, що свідчить про сталі соціальні зв"язки, частово відшкодував завдану шкоду. На думку адвоката, вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 не зможе перешкоджати встановленню істини по справі та скритись від суду.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвокатів, думку потерпілої та її адвоката, враховуючи позицію обвинувачених ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку про наявність обставин для зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово.
Відповідно до ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Так, вказана норма забороняє переміщати тягар доведення необхідності звільнення на особу, щодо якої вирішується питання про позбавлення її волі.
Згідно з вимогами ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Крім цього, правова позиція щодо продовження тримання під вартою висвітлена у рішеннях Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), "Белевицький проти Росії" (п.п.111-112 рішення ЄСПЛ від 1 березня 2007 року). Вказаними рішеннями закріплено, що продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Також у наведених рішеннях ЄСПЛ зазначено, що слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.
Разом з цим, суд прийшов до переконання, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження. Також суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів та обгрунтувань стосовно того, що обвинувачені можуть ухилятись від суду та перешкоджати встановленню істини по справі, або впливати на потерпілого і свідків.
Враховуючи викладене, грунтуючись на вимогах ч.3, ч.4 ст.5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, беручи до уваги приписи ст.197 КПК України, суд прийшов до переконання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на домашній арешт цілодобово.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судом враховано те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше не судимі, позитивно характеризуються за місцем проживання і роботи, мають постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки. Так, обвинувачені до затримання працювали, обвинувачений ОСОБА_8 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обвинувачений ОСОБА_9 проживає з батьками. При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово судом враховано наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що, по справі не допитані потерпілий та свідки, що може свідчити про наявність ризику незаконного впливу на останніх. Для запобігання таких ризиків та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст.181 КПК України, суд прийшов до висновку про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. Застосувати запобіжний захід обвинуваченим у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишати житло цілодобово, поклавши на останніх обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 194, 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, на строк 2 місяці, до 03 жовтня 2017 року.
Обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Заборонити ОСОБА_8 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім виклику до суду для розгляду даного кримінального провадження.
Заборонити ОСОБА_9 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, крім виклику до суду для розгляду даного кримінального провадження.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 додаткові обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- утримуватись від спілкування з потерпілими і свідками у даному кримінальному провадженні;
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що в разі невиконання, покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 направити до Кіровоградського відділення Кропивницького відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, в частині здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 .
Копію ухвали для виконання щодо обвинуваченого ОСОБА_9 направити до Маловисківського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області, в частині здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_9 .
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1