Справа № 750/3534/16-к
Провадження № 1-кп/750/188/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді: ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представ. потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
зак. предст. обвинуваченого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
предст. сектору ЧВП ГУНП в ЧО ОСОБА_10 , ОСОБА_11
предст. служби у справах дітей
Новозаводської районної в
місті Чернігові ради ОСОБА_12

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, студента Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
04 вересня 2015 року близько 01 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_9 за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно з метою заволодіння чужим майном, напали на потерпілого ОСОБА_5 , при цьому одна особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, нанесла декілька ударів дерев`яною палицею в область спини потерпілого, ОСОБА_9 наніс удар кулаком в область голови потерпілого. При цьому одна особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, також нанесла удар кулаком в область голови потерпілого, після чого інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_9 , нанесли численних ударів ногами та руками в область тулубу потерпілого. Своїми діями ОСОБА_9 та особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, спричинили потерпілому тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1028 від 30 жовтня 2015 року, у вигляді: часткового надриву зв`язок правого плечового суглобу, гематоми голови, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів ногами з боку сторонніх осіб, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, після чого відкрито заволоділи мобільним телефоном марки "Нокіа С 200", вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3127/15-24 від 10 листопада 2015 року, становить 350 грн., барсеткою світло-зеленого кольору з тканини вартістю 400 грн., в якій знаходилися: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, візитки, які не мають матеріальної цінності для потерпілого, флешка марки "Trancend" на 4 Гб, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3126/15-21 від 04 листопада 2015 року, становить 128 грн., що належать ОСОБА_5 , а всього заволоділи його майном на загальну суму 878 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та суду повідомив, що 03 вересня 2015 року близько 22 год. пішов до свого друга ОСОБА_13 , де були також ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Через годину він з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пішли гуляти в сторону центру, а потім вирішили піти до готелю «Градецький». Попереду побачили чоловіка і ОСОБА_15 запропонував його побити «розім`яти кулаки». Він не погоджувався, але ОСОБА_18 та ОСОБА_19 стали йому докоряти, натисли морально, соромили та ущемляли його, що він боягуз та слабак, тому він, щоб не розладити стосунки з друзями, погодився піти з ними, але попередив, що стосовно потерпілого нічого робити не буде. ОСОБА_15 побіг вперед та ударив ззаду по ногах потерпілого, а потім наніс ногою удар у спину, від чого потерпілий втратив рівновагу. Секунд через 15 до них підбіг ОСОБА_20 та вдвох стали наносити потерпілому, який був на землі схилений на бік, удари по тілу, а він в цей час лише підходив до них. ОСОБА_15 бив потерпілого по голові та намагався вихопити у нього сумку, що висіла через плече, а ОСОБА_20 наносив удари по спині та тулубу. Потім ОСОБА_15 відійшов за палкою, так як не могли здолати потерпілого, а ОСОБА_20 теж відступив від нього. В цей час потерпілий підвівся на ноги та пішов у його сторону. Він злякався, що потерпілий на нього нападе, тому вдарив його кулаком у голову, від чого потерпілий упав. ОСОБА_15 вирвав у потерпілого сумку, ОСОБА_20 забрав телефон і вдвох побігли, а він за ними. В під`їзді якогось будинку вивернули все з сумки, при цьому, ОСОБА_15 забрав собі гроші, а ОСОБА_20 телефон. Особисто він нічого не взяв. Вважає, що участь у злочині прийняв лише внаслідок своєї слабкості волі і з самого початку не мав наміру на заволодіння майном потерпілого. Також не мав наміру на його побиття, якби потерпілий сам на нього не пішов.
Незважаючи на часткове визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується, а доводи щодо його невинуватості спростовуються наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 04 вересня 2015 року близько 01 год. повертався додому і вже у дворі будинку, де він живе, позаду почув швидкі кроки та відчув удар в область спини, від чого втратив рівновагу та впав на землю. Повернувшись, побачив трьох молодих чоловіків, що разом наносили йому удари, намагаючись, при цьому, забрати у нього барсетку, яка була на плечі, а він рукою вперся у землю, що перешкоджало заволодіти нею. При цьому, один з них стояв біля нього на колінах та виривав барсетку, а двоє інших продовжували наносити удари. Під час нанесення ударів нападники між собою не спілкувалися, а після заволодіння барсеткою усі втрьох побігли в одному напрямку на відстані метрів п`ять один від одного. У викраденій барсетці були посвідчення водія та учасника бойових дій, технічний паспорт на автомобіль, ключі від квартири та автомобіля, телефон «Нокіа», флешки та візитівки. Повернуто з викраденого лише телефон.
Свідок ОСОБА_21 показав, що не пам`ятає, чи попередньо домовлялися про напад на потерпілого, але додав, що побачивши чоловіка, ОСОБА_15 підбіг до нього ззаду та наніс удар, потім підбіг він і вдвох стали його бити та відбирати барсетку. ОСОБА_22 в цей час стояв неподалік та спостерігав за ними. Він був переляканий та просив їх зупинитися. Коли заволоділи барсеткою, розбіглися у різні сторони, але потім зтелефонувалися та поділили речі: ОСОБА_15 дав йому телефон, а собі взяв 40 грн., які витратили на пиво. Решту речей викинули. Не пам`ятає, чи наносив у його присутності ОСОБА_22 потерпілому удари.
Свідок ОСОБА_23 повідомив, що побачивши на вулиці у пізній час чоловіка, удвох з ОСОБА_21 вирішили його пограбувати, ОСОБА_24 про це не говорили, а на його запитання відповіли: «Идем по делу», але він пішов за ними. Наздогнавши потерпілого він вдарив його ззаду ногою та удвох з ОСОБА_16 продовжили наносити удари. ОСОБА_22 стояв неподалік та дивився, а коли потерпілий піднявся та пішов у напрямку ОСОБА_25 , той наніс йому один удар кулаком в обличчя.
Допитана в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 повідомила, що проживає у квартирі разом з двома синами. ОСОБА_26 є старшим сином, має необхідні умови для проживання, займається спортом, добре навчається. Батько сина з ними не проживає, з 5-ти років з сином не спілкується. Про скоєння ним злочину дізналась від поліції, яка лише через 3 год. повідомила про затримання сина. З приводу вчиненого син був переляканий, твердив, що не очікував такого від друзів. Про його дружбу з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вона знала, але не дуже вдобряла. Вважає, що саме в результаті такої дружби її син вчинив злочин.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , окрім пояснень в судовому засіданні потерпілого та свідків, підтверджується також наданими та оголошеними в судовому засіданні наступними доказами:
-протоколом огляду місця події від 18.09.2015, яким зафіксовано факт виявлення та вилучення у ОСОБА_21 мобільного телефону «Нокіа», яким він відкрито заволодів 04.09.2015;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2015 та ілюстрованою таблицею з фотознімками, де потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що після заволодіння барсеткою один з нападників побіг, а двоє інших продовжили наносити удари, а потім побігли за ним;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.01.2016 за участю ОСОБА_21 , та ілюстрованою таблицею з фотознімками, де ОСОБА_21 повідомив та показав на статисті, що спочатку на пропозицію ОСОБА_27 про напад на чоловіка та викрадення його майна він та ОСОБА_22 заперечували, але потім погодились. Повідомив, що ОСОБА_9 наніс потерпілому один удар кулаком в область голови, від чого чоловік упав на коліна, після чого продовжили наносити, в тому числі і ОСОБА_22 , удари потерпілому. Коли ОСОБА_20 вихопив барсетку у потерпілого та побіг, ОСОБА_15 та ОСОБА_22 продовжили наносити потерпілому удари.
Згідно висновку експерта № 1028 від 20.11.2015, у потерпілого ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді часткового надриву зв`язок правого плечового суглобу, гематоми голови, котрі виникли від дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб. При цьому, частковий надрив зв`язок правого плечового суглобу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Аналізуючи в сукупності надані учасниками судового розгляду та досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про відсутність у нього наміру розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння його майном суд оцінює критично та вважає його свідчення в цій частині захисною версією, що спростована в ході судового розгляду іншими беззаперечними доказами.
Зокрема, раніше засуджені за цей же злочин ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , яким було інкриміновано умисне, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_5 , будучи допитаними в судовому засіданні як обвинувачені, свою провину в обсязі оголошеної підозри визнали повністю. Таким чином, вони підтвердили факт попередньої змови на вчинення нападу на потерпілого та роль у цьому нападі ОСОБА_9 . Вирок щодо ОСОБА_20 та ОСОБА_23 набрав законної сили та звернений до виконання.
Обвинувачений ОСОБА_9 сам не заперечує нанесення одного удару потерпілому, але розцінює це як захисну реакцію. Однак, з врахуванням свідчень потерпілого ОСОБА_5 та допитаних у суді свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , свідчення яких не суперечать показам потерпілого, суд вважає зазначені доводи обвинуваченого не підтвердженими та спростованими.
Твердження захисника обвинуваченого про недопустимість визнання доказом протоколу проведення слідчого експерименту від 28.01.2016 за участю ОСОБА_21 , оскільки на час його проведення ОСОБА_21 перебував у статусі свідка, а зараз є засудженим, суд відхиляє по причині того, що результати слідчого експерименту не суперечать подальшим свідченням ОСОБА_21 у статусі обвинуваченого і він сам не стверджує про недопустимість такого доказу.
З цих же підстав, а саме, доведеність у ході судового розгляду попередньої змови у нападі на потерпілого, суд вважає необґрунтованими доводи захисника про ексцес виконавця та неправильність у зв`язку з цим кваліфікації дій його підзахисного за ч. 2 ст. 187 КК України.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Неповнолітній ОСОБА_9 проживає в разом з матір`ю та молодшим братом, до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом психіатра та нарколога не перебуває. Батько участі у вихованні ОСОБА_9 участі не приймає.
За місцем проживання та навчання ОСОБА_9 характеризується лише позитивно, шкідливих звичок не має, старанний, ввічливий, наполегливий. За місцем проживання йому створені всі умови для проживання та навчання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд визнає вчинення злочину неповнолітнім та відсутність участі батька у вихованні дитини. Обставин, які обтяжують його покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
З врахуванням особи обвинуваченого, його віку, ступені тяжкості вчиненого ним кримінального діяння та ставлення до скоєного, відсутності щирого каяття, думки потерпілого щодо покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе визнати ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного вважає можливим призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у межах мінімальної санкції, передбаченої ст. 102 КК України. Підстав до застосування щодо неповнолітнього покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд не знаходить.
Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 246 грн. 00 коп. належить стягнути з обвинуваченого на користь держава відповідно до положень ст. 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ст. 102 КК України, призначити йому покарання - 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_9 , а у разі відсутності у нього коштів з законного представника неповнолітнього - ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 246 грн. 00 коп.
Речові докази після набрання вироком законної сили мобільний телефон «Nokia залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1