Справа №345/594/16-к
Провадження № 1-кс/345/388/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2017 року м. Калуш
Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017,-
30.05.2017 із зазначеною вище скаргою до слідчого судді звернулась ОСОБА_3 .
В листопаді 2015 року заявника допитано в якості потерпілої по вказаному вище кримінальному провадженні.
15.05.2017 ОСОБА_3 заявила клопотання в порядку ст. 242 КПК України про призначення психолого-психіатричної експертизи, на вирішення якої запропонувала поставити наступні запитання:
- чи спричинена ОСОБА_3 моральна шкода внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України?
- якщо ОСОБА_3 завдана моральна шкода, який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральна шкода)?
18.05.2017 ОСОБА_3 отримала постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні зазначеного вище клопотання.
Заявник вважає, що одним із елементів об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України є заподіяння самоправними діями шкоди правоохоронюваним інтересам. Так як, до нематеріальної шкоди відноситься моральна шкода, яка полягає у порушенні житлових та інших конституційних прав людини, то самоправними діями ОСОБА_3 завдано в першу чергу моральної шкоди, оскільки вона не проживала тривалий час у своєму житлі, не користувалась своїми особистими речами, предметами побуту і т.д.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим рішення, заявник подала скаргу до слідчого судді, в якій просить винести рішення, яким скасувати постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 18.05.2017; зобов`язати призначити по справі судово-психіатричну експертизу.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_5 підтримали доводи скарги, уточнили, що просять суд зобов`язати слідчого призначити психологічну експертизу.
Прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що до переліку питань, на які може дати відповідь експерт-психолог при проведенні експертизи, не входять питання, які пропонує скаржник. Вважає, постанову слідчого від 18.05.2017 законною.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017, слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно з положеннями ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що оскаржувану постанову слідчого, ОСОБА_3 отримала 25.05.2017, скаргу на зазначену постанову вона подала до слідчого судді 30.05.2017, тобто без порушення процесуальних строків.
Відповідно до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до глави 20 КПК України, призначення експертизи є слідчою дією.
Згідно з ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Положеннями ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Частина друга цієї статті передбачає перелік обставин, при яких проведення експертизи є обовязковим, а саме: слідчий або прокурор зобовязаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 Кримінального кодексу України; 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Відповідно до п.6.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, до основних завдань психологічної експертизи, зокрема як часткою комплексного експертного дослідження, належать визначення у підекспертної особи індивідуально-психологічних особливостей, емоційних реакцій та станів, закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних їх властивостей.
Пунктом 6.6 зазначеної вище Інструкції визначено перелік питань, які можуть ставитись перед експертом. Однак, проаналізувавши вказану норму закону, слідчий суддя встановив, що питання, які пропонує поставити ОСОБА_3 , не входять до компетенції експертів психологів та психіатрів, а тому відповіді на такі не знайдуть свого відображення у висновку експерта.
Також, у вищевказаному пункті останнім абзацом зазначено - відповідно до особливостей конкретних обставин справи вирішувані психологічною експертизою питання у разі потреби узгоджуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), при консультуванні з експертом з метою їх компонування у доцільні для справи блоки.
Крім того, варто зазначити, що ОСОБА_3 подавала до слідчого клопотання про проведення слідчої дії, а саме призначення психолого-психіатричної експертизи, а слідчого суддю просить зобов`язати призначити психологічну експертизу.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Однак, слідчий суддя не вправі зобов`язати слідчого проводити конкретні слідчі дії за клопотанням потерпілого, оскільки не має на це повноважень, виходячи із статусу слідчого, який є самостійною процесуальною особою, що здійснює досудове розслідування кримінальних проваджень та вчиняє процесуальні дії, встановлені чинним КПК України, які відносяться до компетенції слідчого.
Таким чином, слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку із для прийняття відповідного процесуального рішення.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, тому питання призначення експертизи може бути вирішено слідчим в будь-який час після усунення умов, що стали підставою для відмови у клопотанні ОСОБА_3 .
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017 є безпідставною, а оскаржувана постанова прийнята у відповідності до норм чинного законодавства.
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.05.2017 відмовити.
Ухвала відповідно до ст.309 КПК України остаточна оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: