Справа № 442/2826/14-к
Провадження № 1-кс/442/259/2014
УХВАЛА

12 травня 2014 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 00000247, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2014 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , а саме на буд. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи з 01.07.1995 року, згідно наказу № 1, на посаді завідувача ДКАП «Стосил», що знаходиться в смт. Підбуж, по вул. Шевченка, 11, Дрогобицького районe Львівської області, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, керуючись у своїй діяльності посадовою інструкцією, згідно якої несла відповідальність за зберігання товарно-матеріальних і грошових цінностей ДКАП «Стосил» та у відповідності до якої була зобов`язана: здійснювати контроль за асортиментом лікарських засобів, які реалізуються в аптечному закладі, контролювати наявність в аптеці всього асортименту лікарських засобів та медичних виробів, забезпечувати належний контроль аптечної продукції, своєчасно і якісно подавати всю звітність про діяльність ДКАП «Стосил» та відповідно до п. 2 «Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків», яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року №69, являлась відповідальною особою за проведення інвентаризації в ДКАП «Стосил», через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, неналежно виконала свої службові обов`язки, порушивши п. 3 «Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків», яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року за № 69, згідно якого зазначено, що для підтвердження правильності та достовірності даних бухгалтерського обліку та звітності - проведення інвентаризації є обов`язковим перед складанням річної бухгалтерської звітності, не проводила інвентаризацію медикаментів та виробів медичного призначення з 01.10.2006 року по 01.01.2011 року, внаслідок чого допустила привласнення медикаментів та виробів медичного призначення на загальну суму 123 809,32 грн. матеріально-відповідальною особою фармацевтом ОСОБА_6 у вищевказаний вказаний період. З метою забезпечення цивільного позову до ОСОБА_5 для відшкодування завданої матеріальної шкоди, внаслідок вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, виникла необхідність накласти арешт на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з арештом майна будуть створені можливості для його реалізації.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане ним клопотання та навів мотиви, аналогічні заявленим в клопотанні, просить його задовольнити наклавши арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрювана ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась з невідомих для суду причин, повідомлялась про час та місце розгляду даного клопотання, що стверджується повідомленням яке наявне в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановлену цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном чи використовувати його.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст. 171 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 18602054 від 05.03.2014 року, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Як вбачається із наявного в матеріалах справи висновку про вартість майна товарознавця ОСОБА_7 станом на 30.04.2014 року, вбачається, що вартість будинку АДРЕСА_1 становить 380000 грн.

Одночасно актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДКАП «Стосил» за період з 01.01.2006 року по 01.01.2011 року № 20-38 від 22.07.2011 року встановлено, що в період з 01.01.2006 року по 01.01.2011 року, виникла недостача медикаментів та виробів медичного призначення на загальну суму 123809,32 грн. Таким чином, органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ст. 367 ч. 2 КК України, згідно якого ДКАП «Стосил» спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 123809,32 грн.

Приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів, що вказують на підставність та необхідність накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_5 , оскільки, як вбачається із ст. 171 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а тому враховуючи те, що вартість вищевказаного будинку становить 380000 грн., а розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 123809,32 грн., санкція статті 367 ч. 2 КК України за якою підозрюється ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення не передбачає конфіскації майна, в матеріалах кримінального провадження відсутній цивільний позов, а тому вважаю, що слідчою не наведено жодних правових підстави для арешту вищевказаного майна.

Враховуючи викладене та норму ст. 171 КПК України, в задоволенні клопотання старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна ОСОБА_5 , а саме будинку АДРЕСА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна ОСОБА_5 , а саме будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1