печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року Печерський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

та обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005306 від 14.08.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України, а також ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу. Так, обвинувачені зможуть переховуватись від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує, іншим чином перешкодити судовому розгляду справи.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, суд визнав можливим вирішити вказане питання за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти продовження строку тримання останнього під вартою і просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічний період часу за адресою: АДРЕСА_1 , пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, а також на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який має третю групу інвалідності з дитинства і потребує проходження чергового огляду МСЕК на підтвердження групи, що може зробити лише перебуваючи на волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заперечував проти продовження строку тримання останнього під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому захист послався на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та безпідставність заявлених прокурором ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 також заперечував проти продовження строку тримання останнього під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт або заставу, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, а також на відсутність у потерпілого ОСОБА_11 претензій до ОСОБА_9 та наявність у останнього постійного місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора та захисту, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, обраний ухвалою Печерського районного суду м.Києва та продовжений судом спливає 22 травня 2017.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні насильницького тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі, який за змістом обвинувачення ними було вчинено за попередньою змовою групою осіб, обвинувачені раніше притягувались до кримінальної відповідальності, хоча і судимість погашена, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не мають визначеного місця проживання на території України, оскільки посилання в їх інтересах захисників на проживання обвинувачених за наведеними ними адресами не підтверджено відповідними належними і допустимими доказами, всі обвинувачені офіційно не працюють і суспільно корисною працею не займаються, а відтак, суд погоджується із заявленими прокурором ризиком, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винності, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки джерела доходу не мають.

Щодо посилань захисника ОСОБА_4 на листи Київського СІЗО, в тому числі від 23.11.2016, то з його змісту хоча і вбачається наявність у ОСОБА_7 ряду захворювань, проте стан його здоров`я задовільний, відповідає перебігу наявних у нього хронічних захворювань. Крім того, за змістом цього листа ОСОБА_7 надається необхідна медична допомога, а також адміністрація СІЗО не заперечує щодо консультації обвинуваченого необхідними лікарями - спеціалістами, зокрема гематолога та травматолога, яких не має в штаті СІЗО. Разом з тим, жодного доказу про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 є несумісним з умовами утримання його в місцях попереднього ув`язнення, або що там йому не може бути надана необхідна медична допомога, суду не представлене. При цьому факт наявності у ОСОБА_7 третьої групи інвалідності і необхідність проходження МСЕК, як і відсутність в нього фінансової підтримки з боку близьких на оплату лікарів консультантів, не може бути підставою для звільнення його з-під варти, з огляду на наведену оцінку його стану здоров`я, а також на вищенаведені обставини, за яких суд дійшов висновку про необхідність утримання його під вартою.

Суд також не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про зміну останньому запобіжного заходу на заставу, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства до потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, судове слідство триває, остаточна оцінка правильності кваліфікації дій обвинувачених буде надана у рішенні суду, яким завершиться розгляд справи по суті, а відтак, застосування наразі застави є неможливим з огляду на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Відтак, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою ще на 60 днів, та відмовити захисту у зміні всім обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ч.4 ст.183, 331 ч.3, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченим за ч.2 ст. 187 КК України, а також ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 липня 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 про зміну обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу на домашній арешт, а також в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу на заставу, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1