Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/136/17
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

02.08.2017 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, з розгляду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 обвинувачуються у вимаганні у ОСОБА_6 500 доларів США, поєднаному з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в нічний час з 28 на 29 березня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , а також у одночасному незаконному заволодінні паспортом та іншим важливим особистим документом потерпілого.

У зв`язку із вибуттям головуючого у чергову відпустку, судом поставлено питання про запобіжний захід обвинуваченому. Прокурор вважав можливим продовжити строк тримання під вартою, в обґрунтування чого послався на тяжкість вчинених діянь, офіційну не працевлаштованість ОСОБА_5 , наявність непогашеної судимості за вчинення іншого злочину корисливої спрямованості, про факт перебування того у розшуку, а також про притягнення в даний час ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за іншим епізодом, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, продовження злочинної діяльності та неправомірного перешкоджання провадженню.

З`ясувавши заперечення обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

В попередніх судових засіданнях ОСОБА_5 показав про часткове визнання своєї вини. В судових засіданнях 30 вересня 2015 року та 18 травня 2017 року потерпілий ОСОБА_6 дав показання про конкретні обставини вчинених щодо нього неправомірних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що були поєднані із застосуванням до потерпілого фізичного насильства, із вимаганням грошей та заволодінням належних останньому документів.

Окрім того, 30 вересня 2015 року ОСОБА_5 під розписку був повідомлений про час і місце наступного судового засідання, призначеного на 5 жовтня 2015 року, в яке не прибув, документів про поважність причини неявки до суду не подав.

Оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з того, що обвинувачений є офіційно не працевлаштованою особою, що обумовлює потребу у пошуку джерел для особистого матеріального існування, вмінені йому діяння вчинив в період необхідності реального відбуття покарання у виді позбавлення волі внаслідок засудження у 2012 році за вчинення іншого злочину корисливої спрямованості, а також, після повідомлення 30 вересня 2015 року про дату та час наступного судового засідання в даному кримінальному провадженні, жодного разу до суду не прибував, про поважність причин тривалого нез`явлення до суду не повідомляв.

З врахуванням сукупності викладеного, незважаючи на наявність у обвинуваченого власної сім`ї, з обов`язком утримання трьох малолітніх дітей, раніше застосований до нього запобіжний захід слід продовжити, оскільки існує реальний ризик подальшого ухилення ОСОБА_5 від суду, вірогідність настання якого із спливом часу не зменшилася.

Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини вміненого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки цей епізод злочинного діяння вчинено із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст.ст.176-178,181,193 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеська установа виконання покарань №21» строком до 30 вересня 2017 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути долучені до апеляційної скарги на остаточно прийняте в провадженні судове рішення.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.
Суддя ОСОБА_1