гСправа № 187/1134/16-к Провадження №1-кп/0187/212/16
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000556 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; раніше судимий останній раз 01.08.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України остаточно до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

Повторно, на початку березня 2016 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 (далі Забуга), маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через вікно, що не мало скла, проник до приміщення вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме газовий конвектор марки "Aton vector 2,2 кВт" виробництва України (м. Ужгород) 2003 року виготовлення. Після цього, Забуга з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1022 гривень 35 копійок.

Допитаний в судовому засіданні Забуга свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що були потрібні гроші, та побачив будинок, в якому думав, що ніхто не проживає і вирішив звідки викрасти якесь майно. Потрапивши до приміщення будинку через вікно, яке не мало скла вирвав закріплений конвектор, який потім відвіз до м. Кам`янського з метою продажу. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Потерпілому відшкодував шкоду. Обіцяє, що такого не повториться.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що Забуга своїми умисними діями, які виразилися в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

При призначенні покарання Забуга, враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, дітей не має, офіційно не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий за корисливий злочини, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є тяжким, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, вчинив дії щодо відшкодування завданої шкоди, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Також суд враховує, що злочин який інкримінується Забуга вчинено до постановлення 01.08.2016 вироку Петриківським районним судом Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, міркування прокурора, наявність пом`якшуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, його мети, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і без реального відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 100, 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_4 встановити 3 (три) роки.
Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1 та 2, частини 2 пункту 2 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1