Справа № 379/213/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілої юридичної особи: ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща кримінальне провадження №0000144 від 20.05.2015 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Синява Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, неодруженого, фізичної особи-підприємця, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт. Рокитне Київської області, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, стажиста менеджера зі збуту ТзОВ «Спецстартер», невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,
обох обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що у нього в невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам виконати роботи з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 та інші невстановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.
20.05.2015 у період з 00 години 35 хвилин до 04 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща, яка розташована на 7-му кілометрі автодороги зі сполученням м. Тараща - м. Київ, впевнившись, що за ними та вказаною ділянкою залізничної колії ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, за допомогою газового різака розрізали та демонтували 61,8 метра залізничних рейок марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) загальною вартістю 27681,45 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня, 45 копійок), належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця», з метою подальшого їх викрадення.
У цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 27681,45 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня, 45 копійок) на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що після вчинення замаху на злочин 20.05.2015, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив замах на злочин проти власності за наступних обставин.
Так, у ОСОБА_7 у період з 20.05.2015 по 22.05.2015, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам виконати роботи з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 та інші невстановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.
Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи як директор ТОВ «Азот Плюс», 22.05.2015 уклав з ОСОБА_10 , який має у власному користуванні трактор марки МТЗ-80, синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 . письмовий договір № 07-15 від 01.05.2015 про надання вказаного трактору в оренду ТОВ «Азот Плюс» як основного засобу.
ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_10 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману та використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна наказав йому за допомогою трактора марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , відірвати від землі дві залізничні рейки «Р-65» довжиною 12,5 м кожна, що знаходяться на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща.
ОСОБА_10 , не обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи біля тупикової колії № 4 на залізничній станції Тараща, виконуючи вказівку останнього та ОСОБА_6 , 22.05.2015, приблизно о 19 годині 00 хвилин, за допомогою власного трактора марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , відірвав від землі дві залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) довжиною 12,5 метрів кожна загальною вартістю 11198 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім гривень), що належать публічному акціонерному товариству «Українська залізниця».
У цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 11198 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім гривень) на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що після вчинення замаху на злочини 20.05.2015 та 22.05.2015, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.
Так, у ОСОБА_7 у період з 22.05.2015 по 23.07.2015, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення демонтажу частини верхньої будови залізничних колій.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам виконати роботи з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 та інші невстановлені особи погодилися, вступивши з ним у злочинну змову.
Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи як директор ТОВ «Азот Плюс», 23.07.2015 уклав з ТОВ «КБК І К», в особі директора ОСОБА_11 письмовий договір про купівлю-продаж брухту та відходів чорних та кольорових металів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «КБК І К» надано ТОВ «Азот Плюс» для перевезення брухту та відходів чорних та кольорових металів вантажний автомобіль марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 .
ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_12 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману та використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і, 23.07.2015 приблизно о 03 годині 30 хвилин, перебуваючи на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна наказав йому за допомогою розміщеного на автомобілі марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , маніпулятора завантажити на вказаний транспортний засіб та у подальшому здійснити перевезення до невстановленого у ході досудового розслідування місця двох залізничних рейок «Р-65» довжиною 8 м кожна, належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» та розміщених на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща.
23.07.2015 у період з 03 год. 00 хв. по 04 год. 10 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та інші невстановлені у ході досудового розслідування особи прибули до тупикової колії № 4 станції Тараща Таращанського району Київської області, і діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна за допомогою газового різака демонтували та зняли зі шпал дві залізничні рейки марки «Р-65» довжиною 8 метрів кожна.
Після цього, за допомогою маніпулятора, який знаходився на вантажному автомобілі марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_4 , завантажили на кузов цього ж транспортного засобу дві належні на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) довжиною 8 метрів кожна загальною вартістю 7166 (сім тисяч сто шістдесят шість гривень) 72 копійки.
В цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 7166 (сім тисяч сто шістдесят шість гривень) 72 копійки на власний розсуд.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він отримав пропозицію, у невстановлений досудовим розслідуванням час, від ОСОБА_7 щодо виконання робіт з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ, з метою їх подальшого викрадення. На пропозицію ОСОБА_7 ОСОБА_6 погодився та вступив з ним у злочинну змову.
20.05.2015 у період з 00 години 35 хвилин до 04 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, перебуваючи на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща, яка розташована на 7-му кілометрі автодороги зі сполученням м. Тараща - м. Київ, впевнившись, що за ними та вказаною ділянкою залізничної колії ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, за допомогою газового різака розрізали та демонтували 61,8 метра залізничних рейок марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) загальною вартістю 27681 (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 45 копійок, належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця», з метою подальшого їх викрадення.
У цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 27681 (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят одна) гривня 45 копійок на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що після вчинення замаху на злочин 20.05.2015, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив замах на злочин проти власності за наступних обставин.
Так ОСОБА_6 отримав пропозицію, у невстановлений досудовим розслідуванням час, від ОСОБА_7 щодо виконання робіт з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ, з метою їх подальшого викрадення. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 погодився та вступив з ним у злочинну змову.
Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи як директор ТОВ «Азот Плюс», 22.05.2015 уклав з ОСОБА_10 , який має у власному користуванні трактор марки МТЗ-80, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 . письмовий договір №07-15 від 01.05.2015 про надання вказаного транспортного засобу в оренду ТОВ «Азот Плюс» як основного засобу.
ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_10 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману та використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна наказав йому за допомогою трактора марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , відірвати від землі дві залізничні рейки «Р-65» довжиною 12,5 м кожна, що знаходяться на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща.
ОСОБА_10 , не обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи біля тупикової колії № 4 на залізничній станції Тараща, виконуючи вказівку останнього та ОСОБА_6 , 22.05.2015 приблизно о 19 годині 00 хвилин за допомогою власного трактора марки МТЗ-80, номерний знак НОМЕР_2 , відірвав від землі дві залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) довжиною 12,5 метрів кожна загальною вартістю 11198 (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень, що належать публічному акціонерному товариству «Українська залізниця».
У цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РB ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 11198 (одинадцять тисяч сто дев`яносто вісім) гривень на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що після вчинення замахів на злочин 20.05.2015 та 22.05.2015, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив замах на злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 отримав пропозицію, у невстановлений досудовим розслідуванням час, від ОСОБА_7 щодо виконання робіт з демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ, з метою їх подальшого викрадення. На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_6 погодився та вступив з ним у злочинну змову.
Переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_7 , діючи як директор ТОВ «Азот Плюс», 23.07.2015 уклав з ТОВ «КБК І К» в особі директора ОСОБА_11 письмовий договір про купівлю-продаж брухту та відходів чорних та кольорових металів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «КБК І К» надано ТОВ «Азот Плюс» для перевезення брухту та відходів чорних та кольорових металів вантажний автомобіль марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 .
ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_12 у законності своїх дій, ввівши його таким чином у оману та використавши для виконання свого протиправного наміру щодо викрадення чужого майна, і, 23.07.2015 приблизно о 03 годині 30 хвилин, перебуваючи на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна наказав йому за допомогою розміщеного на автомобілі марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , маніпулятора завантажити на вказаний транспортний засіб та у подальшому здійснити перевезення до невстановленого у ході досудового розслідування місця двох залізничних рейок «Р-65» довжиною 8 м кожна, належних на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» та розміщених на тупиковій колії № 4 залізничної станції Тараща.
23.07.2015 у період з 03 год. 00 хв. по 04 год. 10 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інші невстановлені у ході досудового розслідування особи прибули до тупикової колії №4 станції Тараща Таращанського району Київської області, і діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна за допомогою газового різака демонтували та зняли зі шпал дві залізничні рейки марки «Р-65» довжиною 8 метрів кожна.
Після цього, за допомогою маніпулятора, який знаходився на вантажному автомобілі марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , завантажили на кузов цього ж транспортного засобу дві належні на праві власності публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» залізничні рейки марки «Р-65» (вартість яких за 1000 м. становить 447920 грн.) довжиною 8 метрів кожна, загальною вартістю 7166 (сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 72 копійки.
В цей момент до залізничної станції Тараща прибули працівники Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, внаслідок чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи припинили вчинення злочину, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не отримали можливості розпорядитися вказаним майном загальною вартістю 7166 (сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 72 копійки на власний розсуд.
Вказані дії обох обвинувачених по всіх епізодах (3 епізоди) органом досудового розслідування кваліфіковані:
за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб;
за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В даній справі публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» заявлено цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 шкоди завданої злочином в розмірі 735985 грн. 77 коп. солідарно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав повністю і показав суду, що ввечері 20.05.2015 року він, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , на автомобілі «Мерседес» під керуванням останнього, поїхали гуляти в м. Таращу. За пропозицією ОСОБА_15 вони заїхали на території залізничної станції «Тараща», оскільки, як пояснив він їм під час руху, там у нього працювали наймані ним робітники. Він та ОСОБА_16 із автомобіля не виходили, до рейок не підходили, ніякої участі в роботах по демонтажу залізничної колії не брали. Він бачив, що неподалік від того місця, де зупинив автомобіль ОСОБА_17 , який виходив з автомобіля, перебували якісь люди, проте що саме вони там робили він не бачив, оскільки було темно. Згодом появилися працівники міліції та затримали їх для дачі пояснень. Він чув, як ОСОБА_18 пояснював працівникам ОСОБА_19 , що роботи по демонтажу залізничних колій проводяться на законних підставах, що у нього на ці роботи є відповідний договір. Щодо своїх пояснень працівникам міліцї ОСОБА_19 , які він давав 20.05.2015 року про те, що ніби то вони приїхали за рейками на перекриття гаража, то вони не відповідають дійсності і були дані ним на прохання ОСОБА_15 з метою того, щоб їх пошвидше відпустили додому. Після того, коли вже близько 7 години приїхали працівники ЛВ міліції на станції Миронівка, то вони їздили з ними у лінійний відділ в м. Миронівку, де ОСОБА_18 показав працівникам міліції договір на демонтаж залізничної колії і їх відпустили. Ніяких пояснень він особисто працівникам міліції в м. Миронівка не давав, а ОСОБА_18 повідомив йому та ОСОБА_6 , що все вияснилося, що він все вирішив і демонтаж проводиться законно, а працівники Таращанського РВ міліції про це просто не знали, в зв`язку з чим і затримували їх. Він особисто бачив вказаний договір, якого йому в автомобілі показував ОСОБА_15 , але не дуже вникав у його зміст, смутно пам`ятає, що ніби то його ( ОСОБА_15 ) винайняла чи Укрзалізниця, чи якась інша фірма на демонтаж залізничної колії. В зв`язку з цим він впевнився в тому, що ОСОБА_18 діє в правовому полі.
А тому коли через день після вказаних подій до нього приїхав ОСОБА_15 і попросив його допомогти демонтувати залізничну колію, то він ( ОСОБА_7 ), як директор ТзОВ «Азот Плюс», уклав 22.05.2015 року договір оренди трактора МТЗ-80 із знайомим ОСОБА_15 . ОСОБА_10 для виконання вказаних робіт, оскільки останній хотів проводити ці роботи та отримати кошти за їх виконання офіційно. Коли він цього дня близько 19 години із ОСОБА_15 на автомобілі «Мерседес» приїхали на залізничну станцію «Тараща» там перебували працівники міліції та ОСОБА_10 , трактор якого стояв неподалік залізничної колії. Він до трактора взагалі не підходив. З працівниками міліції розмовляв ОСОБА_15 .. Згодом після з`ясування обставин, щодо законності вказаного демонтажу всі роз`їхались, оскільки настала темрява. При цьому його ОСОБА_15 в черговий раз запевнив в законності даних робіт. ОСОБА_6 того дня він взагалі не бачив і під час вказаних подій його на станції Тараща взагалі не було.
Приблизно через два місяці після цього ОСОБА_15 попросив його зустріти близько 3-ої години ранку біля повороту на с. Салиху Таращанського району вантажний автомобіль та провести його до залізничної станції «Тараща». При цьому, на прохання ОСОБА_15 , оскільки останній не мав печатки, він, як директор ТзОВ «Азот Плюс», мав укласти договір про купівлю-продаж брухту та відходів чорних та кольорових металів чисто з формальною метою, на випадок зупинки даного автомобіля працівниками ДАІ. Зустрівши разом із ОСОБА_6 (перед цим ним залученим) цей автомобіль, та, уклавши договір, вони приїхали до вказаної станції, щоб там чекати ОСОБА_15 .. По приїзду на станцію він зателефонував до ОСОБА_15 , який в свою чергу попросив його передати водієві, щоб той починав погрузку. Водій за допомогою маніпулятора вкинув у кузов автомобіля дві рейки. Ні він, ні ОСОБА_6 ніяких дій щодо демонтажу та завантаження вказаних рейок в автомобіль не вчиняли, а під час погрузки перебували біля автомобіля, де їх і затримали працівники міліції.
Також показав, що він не мав умислу на викрадення майна ПАТ «Укрзалізниці» і також не пропонував його викрасти ОСОБА_6 та іншим особам, оскільки не мав уяви про протиправність дій ОСОБА_15 , оскільки був переконаний ним у законності їх дій. Прохання ОСОБА_15 він виконував не маючи на меті отримати яку-небудь винагороду, а тому що протягом тривалого часу з ним товаришував.
Цивільний позов не визнав в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованих йому злочинах не визнав повністю і показав суду, що у вечірній час 20 травня 2015 року за пропозицією ОСОБА_15 він та ОСОБА_7 поїхали відпочити в м. Таращу. За пропозицією ОСОБА_15 вони заїхали на території залізничної станції «Тараща», оскільки, як пояснив він їм під час руху, там у нього працювали наймані ним робітники. Він та ОСОБА_16 із автомобіля не виходили, до рейок не підходили, ніякої участі в роботах по демонтажу залізничної колії не брали. Він бачив, що неподалік від того місця, де зупинив автомобіль ОСОБА_17 , який виходив з автомобіля, перебували якісь люди, проте що саме вони там робили він не бачив, оскільки було темно. Згодом появилися працівники міліції та затримали їх для дачі пояснень. Він чув, як ОСОБА_18 пояснював працівникам Таращанського РВ, що роботи по демонтажу залізничних колій проводяться на законних підставах, що у нього на ці роботи є відповідний договір. Після цього, вже коли близько 6-ї чи 7-ї години приїхали працівники ЛВ міліції на станції Миронівка, то вони їздили з ними у лінійний відділ в м. Миронівку, де Полубок Вадим показав працівникам міліції договір на демонтаж залізничної колії і їх відпустили. Він особисто бачив вказаний договір, якого йому та ОСОБА_7 в автомобілі показував ОСОБА_15 , але не дуже вникав у його зміст, смутно пам`ятає, що ніби то його ( ОСОБА_15 ) винайняла чи Укрзалізниця, чи якась інша фірма на демонтаж залізничної колії. В зв`язку з цим він впевнився в тому, що ОСОБА_18 діє в правовому полі.
Крім цього, показав суду, що 22.05.2015 року він на залізничній станції «Тараща» не перебував, а знаходився вдома, в смт. Рокитне.
Крім цього, показав суду, що увечері близько 21 години дня, що передував дню 23 липня 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_15 , який попросив його разом із ОСОБА_7 о 3 годині ночі зустріти вантажний автомобіль та провести його до залізничної станції «Тараща». Близько 2 год. 30 хв. ночі за ним заїхав на автомобілі під керуванням іншої особи ОСОБА_7 і вони поїхали до повороту на с. Салиху Таращанського району із автодороги, що веде з м. Біла Церква до м. Тараща, де вони зустріли вантажний автомобіль-маніпулятор та пересіли в нього. По приїзду на станцію ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_15 , який в свою чергу попросив його передати водієві, щоб той починав погрузку. В цей час він вийшов з автомобіля і відійшов від нього приблизно на відстань 40 метрів, де його близько 04 години затримали працівники міліції. Вмісту кузову даного автомобіля він не бачив, роботи по демонтажу рейок в цей час не проводилось на місці події. До того ж, на залізничному полотні не помічав рейок.
Крім того показав, що таку пізню годину ОСОБА_15 обґрунтовував тим, що йому необхідно було вкластися в строки. Його не насторожила попередня історія із законністю демонтажу залізничної колії, оскільки їх відпустили з міліції і він був впевнений в тому, що дії ОСОБА_15 щодо демонтажу залізничної колії були правомірні, оскільки знав про наявність у останнього договору на проведення таких робіт. Він не мав умислу на викрадення майна ПАТ «Укрзалізниці» і також йому не пропонував його викрасти ОСОБА_7 , оскільки не мав уяви про протиправність дій ОСОБА_15 , оскільки був переконаний ним у законності їх дій, а також він не мав ніякої вигоди від цього.
Цивільний позов не визнав в повному обсязі.
За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди,завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра обвинуваченому не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зазначене є однією з загальних засад кримінального провадження, є презумпцією невинуватості та закріплено у ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України.
На обгрунтування винуватості ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм трьох незакінчених замахів на злочини, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України сторона обвинувачення послалась на наступні докази, які безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні, а саме:
- показання представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , про те, що злочинними діями обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдано публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» шкоди на суму 735985 грн. 77 коп., яку просить позивач стягнути з них на його користь солідарно. При цьому, зазначив представник потерпілого, що слід врахувати вартість повернених потерпілому матеріалів, що були пошкоджені при крадіжці на залізничній станції «Тараща, а також зазначив, що розмір збитків визначався, виходячи з балансової вартості верхньої будови колії станції Тараща, також із розрахунком затрат на її відновлення, наказу щодо демонтажу верхньої будови колії станції Тараща керівництвом ПАТ «Українська залізниця» не видавалося.
- показання свідка ОСОБА_20 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015 за повідомленням чергового чергової частини міліції про демонтаж невідомими особами залізничної колії на залізничній станції «Тараща», він виїхав на місце події, де вже знаходились працівники міліції ДІМ ОСОБА_21 та водій ОСОБА_22 .. На місці події він чув звук різака по металу, а також знаходились п`ять осіб серед яких і присутні в залі судового засідання обвинувачені, які сиділи в автомобілі «Мерседес», який стояв на відстані 100-150 метрів від того місця, де відбувався демонтаж залізничної колії, а трохи ближче до залізничного насипу стояв автомобіль «Форд» типу «пікап» білого кольору. Вони змусили осіб, які перебували в автомобілі «Мерседес», як потім виявилося ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вийти з автомобіля. Потім до них підійшов ОСОБА_15 , який своєю поведінкою дав зрозуміти, що він тут головний і керує цими роботами, на виконання яких у нього є договора і з метою цього він найняв робітників. Після приїзду інших працівників міліції, а саме оперуповноважених кримінального розшуку ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та експерта-криміналіста ОСОБА_26 він почав складати протокол огляду місця події в ході якого ним було вилучено балон газовий з різаком, два кисневих балони, два інструмента для витягування залізничних костилів (цвяходіри), 4 шматки відрізаних рейок, з яких два довжиною по 1,5 метра, один 1,3 метра, один 1метр. Яким чином були ідентифіковані вказані речі він пам`ятає. Чому не підписаний протокол огляду місця події експертом-криміналістом ОСОБА_26 з участю якого проводився даний огляд та чому у вказаному протоколі не зазначено характеристики всіх технічних засобів фіксації та носіїв інформації, зокрема засобів вимірювання довжини рейок, тощо, він пояснити не може. Також пояснив, що фототаблиці до вказаного протоколу виготовлялися пізніше, а тому по цій причині не були підписані усіма учасниками вказаної слідчої дії.
- показання свідка ОСОБА_27 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 22.05.2015 він та два інших працівники міліції ОСОБА_25 та ОСОБА_28 близько четвертої години дня, проїжджаючи повз залізничну станцію «Тараща», помітили там транспортні засоби: автомобіль «Форд» білого кольору і трактор, а також людей в жилетах помаранчевого кольору. Коли вони підійшли до них, то їм водій трактора ОСОБА_10 повідомив про виконання ним робіт на замовлення ОСОБА_7 на підставі договору, який невдовзі під`їхав до місця події на бежевому автомобілі марки «Мерседес» разом з ОСОБА_15 , проте документів на демонтаж залізниці вони не надали, а останній погрожував втручанням прокуратури, мотивуючи тим, що у нього на демонтаж залізничної колії є відповідний договір з Укрзалізницею. У зв`язку з цим ОСОБА_25 зателефонував до Миронівського лінійного відділу з відповідним повідомленням та після їх приїзду вони залишили місце події. Також зазначив, що ОСОБА_6 він на місці події не бачив.
- показання свідка ОСОБА_29 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015 він перебував на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи даного райвідділу міліції в складі слідчого ОСОБА_20 та дільничого інспектора міліції ОСОБА_21 та водія ОСОБА_22 .. Близько 3-ої години ночі зателефонував черговий Таращанського РВ і повідомив, що на залізничній станції «Тараща» невідомі особи вирізають залізничну колію. Прибувши на місце події, вони почули характерні звуки демонтажу залізничної колії та помітили автомобілі марки «Мерседес» та інший марки «Форд» типу «пікап» білого кольору. В подальшому він відбирав письмові пояснення у ОСОБА_7 та ОСОБА_15 (особи яких встановив з їх слів). Спочатку вони ухилялись від пояснень, а згодом пояснили, що приїхали відпочивати з дівчатами.
Потім ОСОБА_7 повідомив, що приїхали за рейками на перекриття гаража, а ОСОБА_15 допомагав йому. Бачив він приблизно п`ять кусків порізаних рейок довжиною до 1,5 метра кожен. Безпосередньо він не бачив, щоб ОСОБА_7 чи ОСОБА_15 виконували будь-які роботи по демонтажу рейок. Також ОСОБА_18 пояснював, що він проводить тут роботи по демонтажу недіючих залізничних колій з відома осіб, які нею завідують і при цьому погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому в цьому, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15
- показаннями свідка ОСОБА_21 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015 біля першої години ночі від чергового Таращанського РВ надійшла інформація про те, що на залізничній станції «Тараща», невідомі особи вирізають залізничну колію. Прибувши на місце події, він, слідчий ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , почули там характерні звуки, спалахи світла, звуки роботи газового різака та розмови людей. Потім четверо з цих людей - хлопців посідали в салон автомобіля «Мерседес» з наміром від`їжджати, але в цей час втрутились працівники міліції, які перешкодили цьому. Також пояснив, що поруч знаходився їх автомобіль пікап «Форд» білого кольору завантажений рейками 5 штук довжиною 1 метр, на вагонетці також лежали рейки приблизно 7 штук довжиною по 1,5 метра. ОСОБА_15 повідомив, що вони демонтують залізничну колію на підставі договору, але відповідних документів не пред`явив. Також ОСОБА_15 погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому демонтувати залізницю, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15
- показаннями свідка ОСОБА_23 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015 в 03 години він з двома іншими працівниками міліції ОСОБА_25 та ОСОБА_28 за повідомленням чергового Таращанського РВ приїхали на залізничну станцію «Тараща», на місці події була слідчо-оперативна група, особи, які представились ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , а також поруч були автомобілі марки «Мерседес» та пікап «Форд» білого кольору. Полубок Вадим пояснював, що він проводить тут роботи по демонтажу недіючих залізничних колій з відома осіб, які нею завідують і при цьому погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому в цьому, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15
- показання свідка ОСОБА_25 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що в травні 2015 року вночі від чергового Таращанського РВ надійшло повідомлення про те, що на залізничній станції «Тараща» невідомі особи вирізають залізничну колію. Коли приблизно о 03 годині він з двома іншими працівниками міліції ОСОБА_23 та ОСОБА_24 приїхали на залізничну станцію «Тараща», то на місці події була слідчо-оперативна група, а також він побачив неподалік від залізничної станції «Тараща» два автомобілі, один марки «Мерседес» та другий - пікап білого кольору, в якому перебував невідомий чоловік. Двоє, що були поруч представились ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .. Полубок Вадим пояснював, що він проводить тут роботи по демонтажу недіючих залізничних колій з відома осіб, які нею завідують, вказуючи що у нього є договір, і при цьому погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому в цьому, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15 ..
Крім того, 22.05.2015 він та два інших працівники міліції ОСОБА_24 і ОСОБА_27 близько четвертої години дня, проїжджаючи повз залізничну станцію «Тараща», помітили там транспортні засоби: автомобіль «Форд» білого кольору і колісний трактор, а також людей в жилетах помаранчевого кольору. Коли вони підійшли до них, то їм водій трактора ОСОБА_10 повідомив про виконання ним робіт на замовлення ОСОБА_7 на підставі договору, який невдовзі під`їхав до місця події на бежевому автомобілі марки «Мерседес» разом з ОСОБА_15 , проте документів на демонтаж залізниці вони не надали, а останній погрожував втручанням прокуратури, мотивуючи тим, що у нього на демонтаж залізничної колії є відповідний договір з Укрзалізницею. У зв`язку з цим він зателефонував до Миронівського лінійного відділу з відповідним повідомленням та після їх приїзду вони залишили місце події. Також зазначив, що ОСОБА_6 він на місці події не бачив.
- показання свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що йому зателефонував ОСОБА_15 і запропонував виконати певні роботи трактором за договором. В подальшому ОСОБА_15 та ОСОБА_7 22.05.2015 року близько 13 години приїхали на автомобілі «Мерседес» до нього додому, після чого між ТзОВ «АзотПлюс» в особі його директора ОСОБА_7 і між ним було укладено договір оренди трактора. Відразу ОСОБА_30 дав йому 1000 гривень чи картку на якій були кошти на вказану суму для заправки трактора дизпаливом, і за його вказівкою він поїхав в район пам`ятного знака Гонгадзе, куди він приїхав близько 16 години та зателефонував Полубоку Вадиму, який виїхав йому назустріч власним автомобілем та провів його до станції. Приїхавши на залізничну станцію «Тараща» він трактором смикнув дві рейки залізничної колії, які зачіплювали ОСОБА_7 і ОСОБА_15 . Рейки були відкручені від шпал. Там же перебували якісь люди та автомобіль марки «Форд» білого кольору. Потім приїхали працівники міліції, яких ОСОБА_15 запевняв, що все нормально, оскільки у нього є відповідні договори на проведення вказаних робіт. З усього побаченого він зрозумів, що ОСОБА_18 там є головною особою. ОСОБА_6 там не було і в той день він його не бачив, а тому будь-яких вказівок він йому давати на місці події не міг.
- показання свідка ОСОБА_31 , який показав суду, що йому зателефонував ОСОБА_7 і попросив його допомоги в наданні транспортних послуг. Погодившись, він відвіз на власному автомобілі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 із автозаправки в смт. Рокитне до автодороги, що веде з м. Біла Церква до м. Тараща до поворота на с. Салиха Таращанського району, де вони у його автомобілі дочекалися приїзду вантажного автомобіля (фуру) та пересіли в неї і поїхали в сторону м. Таращі, а він поїхав назад у смт. Рокитне. Це було після півночі в одну із ночей в липні 2015 року, точної дати він не пам`ятає.
- показання свідка ОСОБА_22 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015, перебуваючи на добовому чергуванні, йому повідомили, що невідомі особи вирізали рейки на залізничній станції Тараща біля пам`ятного знака Гонгадзе. Прибувши на місце події, він побачив, що стояли два автомобілі: пікап та «Мерседес», а також бачив силуети 5-ти людей, один з яких працював газовим різаком, а в автомобілі «Мерседес» сиділо 2 чи 3 чоловіка, яких вони попросили вийти із автомобіля. Також біля автомобіля типу пікап, а також у вказаному автомобілі він бачив порізані рейки. Із осіб, які були на місці пригоди він пам`ятає, що один назвав прізвище ОСОБА_32 і саме ця особа пояснювала, що він проводить тут роботи по демонтажу недіючих залізничних колій з відома осіб, які нею завідують, вказуючи що у нього є договір, і при цьому погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому в цьому, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15
показання свідка ОСОБА_24 , працівника Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області, допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 20.05.2015 близько 02-ої години ночі він був викликаний з приводу вирізання рейок колії залізничної станції «Тараща». На місце події прибули працівники міліції: він, ОСОБА_25 та ОСОБА_23 , де вже була слідчо-оперативна група, а також він побачив неподалік від залізничної станції «Тараща» два автомобілі, один марки «Мерседес» та другий - пікап білого кольору. Також він пам`ятає що там був ОСОБА_18 і разом з ним троє чи четверо осіб, які перебували біля автомобіля. Полубок ОСОБА_33 пояснював, що він проводить тут роботи по демонтажу недіючих залізничних колій з відома осіб, які нею завідують, вказуючи що у нього є договір, і при цьому погрожував їм (працівникам міліції), якщо вони перешкоджатимуть йому в цьому, телефонними дзвінками, а також заборонив іншим особам давати будь-які пояснення, в зв`язку з чим у нього склалося враження, що організатором всіх цих дій, що відбувалися на місці події, був саме ОСОБА_15 .. Неподалік пікапа білого кольору він бачив демонтовані рейки приблизно довжиною 2-2,5 метра, в якій кількості не пам`ятає.
Крім того, 22.05.2015 він разом із іншими працівниками міліції ОСОБА_25 та ОСОБА_27 прибули на залізничну станцію «Тараща», де помітили людей в оранжевих куртках, які втікали, а також автомобілі марки «Мерседес» і «Форд». Також там стояв колісний трактор синього кольору марки МТЗ чи ЮМЗ без причіпу, яким в їхній присутності ніякі роботи не проводились. Вони викликали працівників Миронівського лінійного відділу міліції, приїзду яких вони чекали мінімум 2 години. ОСОБА_15 , який був присутній при цьому повідомив, що вони демонтують залізничну колію відповідно до договору. Був присутнім також водій трактора, а щодо інших осіб, то хто саме там перебував він не пам`ятає, можливо там також і був ОСОБА_7
- показання свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що 22 липня 2015 року йому директор ОСОБА_11 власник вантажного автомобіля марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 дав номер телефона і сказав вночі їхати з м. Києва в напрямку м. Тараща, де його повинні були зустріти біля повороту на районний центр Рокитне. По дорозі підсіли двоє чоловіків, які показали куди йому їхати, та які приїхали разом з ним, як потім він дізнався на залізничну станцію Тараща, де хтось із тих чоловіків, після проставлення підписів та печатки у документах, які йому дали на фірмі перед виїздом, здається, що то був договір, сказав щоб він приступав до погрузки. За допомогою маніпулятора, який знаходився на вантажному автомобілі марки «VOLVO FM440», номерний знак НОМЕР_3 , він завантажив на кузов цього ж транспортного засобу дві залізничні рейки довжину яких не пам`ятає, можливо 5-6 метрів. В цей час чоловіки, які з ним приїхали стояли в стороні, неподалік автомобіля і ніякої участі у погрузці не брали. Крім них на місці події більше нікого не було. Раптом з`явилися працівники міліції і затримали їх. Вказаних вище чоловіків він не запам`ятав та впізнати не може. Також пояснив, що йому під час руху з м. Києва до м. Тараща 2-3 рази на його мобільний телефон телефонував Полубок Вадим, який говорив на який час йому потрібно приїхати на місце призначення та де його повинні зустріти.
- показання свідка ОСОБА_34 , допитаного в судовому засіданні, який показав суду, що двічі в травні 2015 року, один раз вночі, а другий раз через пару днів в денний час він на прохання ОСОБА_15 приїжджав на автомобілі «Форд» білого кольору типу «пікап» до залізничної станції Тараща для виконання певної роботи, яка мала бути ним обумовлена пізніше, і на виконання якої, як пояснював Полубок Вадим, у нього був відповідний договір проте, вони нічого не встигли зробити, оскільки обидва рази приїздили працівники міліції.
Протоколом огляду місця події та ілюстративною таблицею до нього від 20.05.2015 року, в якому зафіксовані зображення автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_5 , автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_6 , вигляд переїзду, рейок, шпал, газового різака, газового балона, рейок та балона, балонів, лома, шланга та рейок, техніки, в ході якого було вилучено балон газовий з різаком, два кисневих балони, два інструмента для витягування залізничних костилів (цвяходіри), 4 шматки відрізаних рейок, з яких два довжиною по 1,5 метра, один 1,3 метра, один 1метр (т.1 а.с.110-127).
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 20.05.2015 року, в якому зафіксовані зображення відрізаної колії на залізничній станції «Тараща», слідів демонтажу, розібраних та повністю розібраних колій на залізничній станції «Тараща», розрізаних колій, демонтажу деталей ВБК, розрізу ВБК, розібраного стрілочного переводу, рейси демонтованої, яка знаходиться біля колії, розрізаного стрілочного переводу, ключа, який був в траві біля автомобіля та рейок, робочої одежі, яка була в автомобілі, номерного знака на автомобілі, саморобного візка з деталями ВБК та кисневими балонами, візка на 12-ти стрілочному переводі, вид деталей ВБК в мішку (т. 1 а.с.128-137).
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 22.05.2015 року, в якому зафіксовані зображення виду трактора МТЗ-80 спереду та ззаду, номерного знака трактору, номера на моторі, інструменту, який знаходився в автомобілі Форд, номерного знаку автомобіля Форд, номера кузова автомобіля Форд, таблички біля мотору автомобіля Форд, автомобіля Мерседес, номерного знака на автомобілі Мерседес, жилетки схожу на залізничну, яка була в салоні автомобіля Мерседес; пасажира, який знаходився в автомобілі Мерседес; робочого одягу та речей, які були в багажнику автомобіля Мерседес; відтягнутої рейки довжиною 12,5 м; слідів залишених трактором; демонтованої колії; слідів перетягування ВБК та рейси; мішка з деталями ВБК; демонтованої колії; місця, де демонтовано колію довжиною 12,5 м; демонтажу ВБК; піднятої колії; рейки, яка піднята та частково демонтована; вид деталей ВБК в мішку; частини ланцюга серед колій; слідів демонтажу колії газозварювальним пристроєм; демонтованої колії на залізничній станції «Тараща»; приміщення будівлі залізничної станції «Тараща» . (т.1 а.с.153-162).
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 23.05.2015 року, в якому зафіксовані стан ділянки залізничної колії тупикової розташованої на залізничній станції «Тараща» та в ході якого було вилучено шість мішків з деталями верхньої будови колії (болтами та підкладками) дві рейки Р-65 довжиною 12,5 м (т.1 а.с.166-173).
Копією договору № 07-15 від 01 травня 2015 року оренди трактора, укладеного між ОСОБА_10 та ТзОВ «АзотПлюс» (т.1 а.с.176-177).
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 23.05.2015 року, в якому зафіксовані вигляд трактора МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_7 належного ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 178-183).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2015 року з фотоілюстрацією до нього, в якому зафіксовані обставини вчинення злочину 22.05.2015 року (т.1 а.с. 208-215).
Протоколами огляду місця події та план-схемою та ілюстраційною таблицею до них від 23.07.2015 року, в яких зафіксовано виявлений на залізничній станції «Тараща» вантажний автомобіль марки «VOLVO FM440», д.н.з. НОМЕР_4 з маніпулятором та з причіпом CODER 53384D д.н.з. НОМЕР_8 , в якому міститься дві рейки марки Р-65 довжиною 8 метрів кожна, які вилучені до ЛВ ст.. Фастів (т.1 а.с. 221-238).
Протоколами затримання обвинувачених на місці вчинення злочинів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 15-19, 45-49).
Інших доказів на обґрунтування винуватості обвинувачених прокурором не надано.
У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України, зокрема суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, давши їм оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діяннях обвинувачених є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України по всіх трьох епізодах.
Зазначені докази суд вважає неналежними, недопустимими та недостовірними у їх сукупності, а тому не приймає їх до уваги з таких підстав.
Так, щодо показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 ОСОБА_24 , ОСОБА_12 та ОСОБА_34 , то показаннями вказаних свідків стверджуються факти здійснення демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ, яке відбувалося 20.05.2015 року, 22.05.2015 року та 23.07.2015 року відповідно, а також перебування під час виконання вказаного демонтажу на вказаному місці події обвинуваченого ОСОБА_7 саме 20.05.2015 року, 22.05.2015 року та 23.07.2015 року, та обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно 20.05.2015 року та 23.07.2015 року. Однак саме перебування вказаних осіб на місці злочину не вказує на те, що саме вони здійснювали роботи по демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща саме з метою викрадення майна публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час допиту в суді поряд із іншим дали показання про те, що вони не мали умислу на викрадення майна ПАТ «Укрзалізниця» і також не пропонували його викрасти іншим особам, оскільки вважали, що ОСОБА_36 переконав їх, що роботи по демонтажу залізничних колій проводяться на законних підставах, що у нього на ці роботи є відповідний договір, якого 20.05.2015 року він показував їм та працівникам ЛВ міліції на ст. Миронівка, тобто вони не мали уяви про протиправність дій ОСОБА_15 , оскільки були переконані ним у законності їх дій, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_35 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_24 , які в тій чи іншій інтерпретації підтвердили той факт, що ОСОБА_15 пояснював їм (працівникам міліції) що у нього на демонтаж залізничної колії є відповідний договір з Укрзалізницею, а докази, які б спростовували ці пояснення, відсутні.
В ході судового розгляду справи захистом обвинувачених було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказом протоколу огляду місця події, складеного 20.05.2015 року старшим слідчим Таращанського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_20 (т.1 а.с.110-127).
За змістом протоколу огляду місця події, складеного слідчим 20.05.2015 року, оглянуто ділянку залізничних колій загальною довжиною 60 метрів, яка проходить між лісом та знаходиться поблизу залізничної станції Тараща, що на 7-му кілометрі в адміністративних межах с. Чернин Таращанського району Київської області.
Ч. 3 ст. 104 КПК України передбачено, що протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; 2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.
Вказаної норми закону при складання протоколу огляду слідчим дотримано не було. Зокрема, у протоколі зазначено, що особам, які беруть в ньому участь, роз`яснено про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання, але характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, не наведено. В даному протоколі слідчий зазначив, що під час складання протоколу огляду місця події був використаний технічний засіб фіксації - цифровий фотоапарат «Nikon». Слідчий в протоколі зазначає ширину, висоту та довжину рейс, хоч в протоколі при використанні технічних засобів фіксації зазначено тільки фотоапарат. Також в самому протоколі слідчий зазначає, що в ході огляду проведено фотографування, проте ним при проведенні фотографування не ідентифіковано речі, а саме, не ідентифіковано рейки, колії, болти, гайки, балони, різак тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 104 КПК України протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії, проте зазначивши в протоколі, що огляд місця події здійснюється за участю спеціаліста ОСОБА_26 , в даному протоколі відсутній підпис вказаного спеціаліста.
Відповідно до частин 1 та 3 ст. 105 КПК України, особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або виготовленні таких додатків.
Слідчим було складено ілюстративну таблицю до протоколу огляду місця події від 20.05.2015 р., яка складається із 6 аркушів паперу. Дана таблиця є додатком до даного протоколу, в самому протоколі не зазначено, що є дана ілюстративна таблиця. Крім того, даний додаток не підписаний жодним учасником огляду місця події, тобто відсутні підписи слідчого, понятих, спеціаліста.
Частиною 2 статті 106 КПК України встановлено, що до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Під час огляду місця події було вилучено балон газовий з різаком, два кисневих балони, два інструмента для витягування залізничних костилів (цвяходіри), 4 шматки відрізаних рейок, з яких два довжиною по 1,5 метра, один 1,3 метра, один 1метр, однак слідчий не провів упакування та ідентифікацію вказаних речей.
Стаття 86 КПК України встановлює, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Таким чином, вказаний протокол огляду місця події від 20.05.2015 року не має доказового значення оскільки в ньому не засвідчено факти і обставини, що підлягають доказуванню. Тобто це не дає можливість суду перевірити і відслідкувати етапи формування фактичної основи доказів і бути переконаним у їх дійсності, в зв`язку з чим дане клопотання про визнання недопустимими доказом протоколу огляду місця події, складеного 20.05.2015 року старшим слідчим Таращанського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_20 підлягає задоволенню.
Щодо інших документів, які були досліджені в ході судового розгляду справи, зокрема протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 20.05.2015 року, протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 22.05.2015 року, протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 23.05.2015 року, копії договору № 07-15 від 01 травня 2015 року оренди трактора, протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 23.05.2015 року, в якому зафіксовані вигляд трактора МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_7 належного ОСОБА_10 , протоколу проведення слідчого експерименту від 04.12.2015 року з фотоілюстрацією до нього, протоколу огляду місця події та план-схемою та ілюстраційною таблицею до них від 23.07.2015 року, протоколами затримання обвинувачених на місці вчинення злочинів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , то вказаними доказами також підтверджуються факти здійснення демонтажу частини верхньої будови тупикової залізничної колії № 4 залізничної станції Тараща, розташованої на 7-му кілометрі автодороги сполученням м. Тараща - м. Київ, яке відбувалося 20.05.2015 року, 22.05.2015 року та 23.07.2015 року відповідно, однак вони не містять обставин, які стверджували б про наявність прямого умислу у обвинувачених на крадіжку майна, що належить ПАТ «Укрзалізниця».
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі; замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Частина 2 статті 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Об`єктивна сторона злочину проти власності полягає у викраденні.
Для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду. Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.
Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує право фізичної або юридичної особи на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.
При цьому під безоплатністю розуміється вилучення майна на користь винного без еквівалентної заміни, тобто без рівноцінного відшкодування вилучених матеріальних цінностей іншим майном, грошовими коштами або людською працею.
Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, де винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатному вилучає чуже майна і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди власникові.
Оскільки за поясненнями обвинуваченого ОСОБА_7 він не мав умислу на викрадення майна, оскільки вважав, що дії ОСОБА_15 щодо демонтажу залізничної колії були правомірні, оскільки знав про наявність у останнього договору на проведення таких робіт, в зв`язку з чим не мав уяви про протиправність дій ОСОБА_15 , оскільки був переконаний ним у законності їх дій, а ОСОБА_6 , крім відсутності умислу, взагалі не вчиняв будь-яких дій щодо демонтажу залізничної колії 22.05.2015 року, оскільки перебував того дня за місцем свого проживання в смт. Рокитне, що підтверджується показаннями свідків, а докази, які б спростовували ці пояснення, відсутні, суд вважає що в діях обвинувачених відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України по всіх трьох епізодах.
У відповідності з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутись до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків.
Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
В порушення вказаних процесуальних норм стороною обвинувачення не доведено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стороною обвинувачення на підтвердження вартості демонтованих залізничних рейок надані довідки про розміри заподіяних матеріальних збитків (т. 1 а.с. 107, 206, т. 2 а.с. 10), які не є документами, визначеними у ст. 99 КПК України, оскільки у них відсутні обов`язкові реквізити для документів, а саме дати їх видання. Тому такі довідки не являються допустимими доказами, а відповідно не доведена вартість викраденого, що за викладених обставин також унеможливлює кваліфікувати дії обвинувачених як кримінальне правопорушення, а клопотання щодо доручення проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків сторонами кримінального провадження або потерпілого, зокрема і стороною обвинувачення, за ухвалою суду в ході судового розгляду даної справи не заявлялось.
Отже достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_7 і ОСОБА_6 за скоєння ними трьох незакінчений замахів на злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, суду не надано, а надані докази, як вважає суд, є недостатніми для визнання їх винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Ураховуючи, що згідно вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання обвинувачених.
Виходячи з того, що відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду, цивільний позов публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, суд вважає за необхідне залишити без розгляду.
Долю речових доказів по справі вирішити згідно із ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 17, 84-86, 89, 91, 92, 94, 100, 129, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явлених обвинуваченнях, а саме: у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдати його в зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад даних кримінальних правопорушень.
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явлених обвинуваченнях, а саме: у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдати його в зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад даних кримінальних правопорушень.
Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.
Речові докази:
- залізничну вагонетку, балон газовий з різаком, два кисневих балони, два інструмента для витягування залізничних костилів, які знаходяться на зберіганні у Фастівської дистанції колії ПЧ4 знищити;
- чотири шматки залізничних рейок довжиною близько 1,5 метра, шість мішків з деталями верхньої будови колії, дві залізничні рейки довжиною близько 12,5 метра, дві залізничні рейки Р-65 в зборі з підкладками і болтами, які знаходяться на зберіганні у Фастівської дистанції колії ПЧ4 - залишити їй;
- автомобіль марки «Форд» з д.н.з. НОМЕР_5 який передано під схоронну розписку власнику ОСОБА_37 - залишити йому;
- трактор марки МТЗ-80 з д.н.з. НОМЕР_7 , який передано під схоронну розписку власнику ОСОБА_10 - залишити йому;
- вантажний автомобіль марки «VOLVO FМ440» з д.н.з. НОМЕР_4 - передано під схоронну розписку власнику ОСОБА_11 - залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
ГОЛОВУЮЧИЙ: ________________