УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/225/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання умовно-достроково на 10 місяців 27 днів, -
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адміністрації Коростенської ВК (№71) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за безпідставністю. Вважає, що судом не надано оцінки тому, що висновки викладені в клопотанні адміністрації Коростенської ВК (№71) про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення не відповідають фактичним даним про поведінку засудженого та його ставлення до злочину. Зазначає, що поведінка засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання та ставлення останнього до праці свідчить про відсутність підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, що надійшло від засудженого ОСОБА_7 , йдеться про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та про залишення ухвали суду без зміни.
В ухвалі суду зазначено, що вироком Ялтинського міськрайсуду АР Крим від 19.11.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Ялтинського міськрайсуду АР Крим від 23.09.2013 року і остаточно до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2016р. на підставі Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 р. зараховано як відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 23.09.2013 року по 20.12.2013 року.
В Коростенській ВК-71 покарання засуджений ОСОБА_7 відбуває з 16 лютого 2014 року.
На даний час засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Не відбута частина покарання становить 10 місяців 27 днів.
За весь період відбування покарання іноді допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований днювальним відділення на добровільній основі без оплати праці. До своїх обов`язків відноситься сумлінно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. Приймає активну участь у суспільному житті відділення. Займається за програмою виховного диференційованого впливу « Духовне відродження». З рідними підтримує зв`язки шляхом листування та побачень. Позову немає. Вину в скоєному визнав повністю, проявляє каяття з приводу вчиненого. Довів своє виправлення, тому до нього може бути застосоване умовно-достроково звільнення від відбування покарання.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини призначеного покарання, характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, він може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання та звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково місцевий суд діяв у відповідності до положень ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Ялтинського міськрайсуду АР Крим від 19.11.2013р. ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ялтинського міськрайсуду АР Крим від 23.09.2013р. і остаточно до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2016 року на підставі Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року зараховано як відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 23.09.2013 року по 20.12.2013 року.
В Коростенській ВК-71 покарання засуджений ОСОБА_7 відбуває з 16 лютого 2014 року. Станом на 26.06.2016 р. засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку призначеного покарання.
На момент постановлення оскаржуваної ухвали, невідбута засудженим ОСОБА_7 частина покарання становить 10 місяців 27 днів.
Згідно клопотання адміністрації Коростенської ВК (№71) та характеристики засудженого ОСОБА_7 , останній за весь період відбування покарання іноді допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований днювальним відділення на добровільній основі без оплати праці. Позитивно характеризується. До своїх обов`язків відноситься сумлінно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їх законні вимоги (а.с. 1,3).
Згідно витягу з протоколу №1 від 11.01.2017 року спільного засідання комісії Коростенської ВК-71 та спостережної комісії Коростенського міськвиконкому засуджений ОСОБА_7 за час відбуття міри покарання довів своє виправлення і тому дана згода на направлення матеріалів до суду з питання умовно-дострокового звільнення (а.с. 2).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
З матеріалів справи вбачається, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про задоволення вказаного клопотання та звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.
Доводи апелянта про те, що судом не була надана оцінка тому факту, що висновки викладені в клопотанні адміністрації Коростенської ВК (№71) не відповідають фактичним даним про поведінку засудженого ОСОБА_7 апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки КПК України та КВК України не передбачено вимог про направлення особової справи засудженого до суду при розгляді клопотання, погодженого зі спостережною комісією, в якому зазначаються всі характеризуючи дані на засудженого, які повністю відображають матеріали особової справи. Визначення факту того, чи довела особа своє виправлення належить до компетенції адміністрації установи, у якій засуджений відбуває покарання.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 за період відбування покарання бажання працювати не виявляв безпідставні, оскільки згідно медичної документації засуджений ОСОБА_7 має декілька захворювань : вогнищевий туберкульоз легень, сечокам`яна хвороба, артроз, що було перешкодою до праці певний час, оскільки він проходив лікування.
На підставі викладеного, ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року, якою засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання умовно-достроково на 10 місяців 27 днів, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: