У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, утримуючого одну малолітню дитину, працюючого на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури області здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000070 від 23.02.2017.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, протиправно використовуючи всупереч інтересам служби надані йому службові повноваження, у період з 19.02.2017 по 01.03.2017, з метою протиправного особистого збагачення, вчинив умисний тяжкий корупційний злочин при наступних обставинах. Так, 19.02.2017 близько 10.30 год. оперуповноважений ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 зателефонував із номеру мобільного телефону НОМЕР_1 на мобільний телефон ОСОБА_7 та запропонував зустрітись для вирішення проблем останнього у кримінальному провадженні № 0000464 від 19.02.2017, за фактом хуліганських дій біля кафе «Соло» в м. Ужгороді, що мали місце біля 02.00 год. 19.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на що останній погодився. Цього ж дня, близько 14.00 год. ОСОБА_6 , попередньо домовившись із ОСОБА_7 в телефонному режимі, зустрівся з ним у дворі будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 . Останній на пропозицію ОСОБА_6 присів до нього у автомобіль марки «Opel Vectra», р.н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 , де ОСОБА_6 висловив категоричну вимогу передати йому неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США за вирішення питання, з використанням свого службового становища, перекваліфікації його діяння та подальшого закриття вищевказаного кримінального провадження, на що ОСОБА_7 погодився та поставив за вказівкою ОСОБА_6 вказану суму коштів у «бардачок» вищевказаного автомобіля. У подальшому, ОСОБА_6 при спілкуванні із ОСОБА_7 збільшив суму неправомірної вигоди та висловив категоричну вимогу передати йому неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, на що останній вимушений був погодитися, оскільки не бажав для себе негативних наслідків у вигляді повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 01.03.2017 близько 11.40 год. ОСОБА_6 на виконання попередньої домовленості, зустрівся із ОСОБА_7 у дворі будинку АДРЕСА_2 , де присів на заднє сидіння автомобіля марки «Volkswagen Golf A4 Variant», р.н.з. Польської Республіки НОМЕР_3 , на якому приїхав ОСОБА_6 . Перебуваючи в салоні цього автомобіля, ОСОБА_7 поставив, на вимогу ОСОБА_6 у підлокітник автомобіля обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 55 000 гривень, що є еквівалентом 2000 доларів США за вирішення питання, з використанням свого службового становища, перекваліфікації його діяння, подальшого закриття кримінального провадження № 0000464 та не притягнення його в такий спосіб до кримінальної відповідальності. У подальшому оперуповноважений ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 був викритий працівниками УВБ у Закарпатській області біля будинку № 22 по вул. Коцюбинського у м. Ужгороді. Цими умисними діями, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, (редакція Закону № 889-VIII від 10.12.2015), тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

Як вбачається з клопотання, 01.03.2017 о 12.00 год. ОСОБА_6 затримано згідно ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину. 02.03.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 із приводу повідомленої йому підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, показав, що частково визнає свою винуватість. Зокрема частково визнає обставини, викладені у підозрі, але не визнає наявність у його діях ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки не висловлював жодних вимог ОСОБА_7 щодо передачі йому грошових коштів, хоча обіцяв йому посприяти у вирішенні його питання. Разом із цим, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 01.03.2017; вилученим предметом неправомірної вигоди грошовими коштами у сумі 55 000 грн., протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів, показаннями заявника ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , а також іншими доказами. Досудовим розслідуванням встановлено обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив будучи працівником правоохоронних органів, до його обов`язків входило саме запобігання, а не вчинення кримінальних правопорушень, за вказане кримінальне правопорушення передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, з огляду на те, що чинним Кримінальним кодексом України у корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, існують обгрунтовані ризики що ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього у межах цього кримінального провадження необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, а ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, маючи міцні соціальні та професійні зв`язки у м. Ужгороді та Ужгородському районі, може впливати як особисто, так і через своїх знайомих на осіб, які ще не встановлені та не допитані у вказаному провадженні, також може впливати заявника ОСОБА_7 , на слідчого поліції ОСОБА_9 , який здійснює досудове розслідування № 0000464 від 19.02.2017, за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України, свого колегу ОСОБА_8 , інших працівників Ужгородського відділу поліції, які здійснюють оперативний супровід у цьому провадженні, що може перешкодити швидкому та об`єктивному здійсненню досудового розслідування. Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Враховуючи наведені обставини, застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному 03.03.2017 року о 10 год. 55 хв.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки по цьому злочину виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, будучи працівником правоохоронного органу, маючи міцні соціальні та професійні зв`язки у м. Ужгороді та Ужгородському районі, може впливати як особисто, так і через своїх знайомих на осіб, які ще не встановлені та не допитані у вказаному провадженні, також може впливати заявника ОСОБА_7 , на слідчого поліції ОСОБА_9 , який здійснює досудове розслідування № 0000464 від 19.02.2017, за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України, свого колегу ОСОБА_8 , інших працівників Ужгородського відділу поліції, які здійснюють оперативний супровід у цьому провадженні, що може перешкодити швидкому та об`єктивному здійсненню досудового розслідування, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, зазначив, що грошові кошти не вимагав, проти задоволення клопотання заперечив. Просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити. Зазначив, що клопотання слідчого є необгрунтованим, зазначені в клопотанні ризики не підтверджені жодними доказами. Будь-яких доказів щодо вчинення його підзахисним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України в клопотанні не наведено. Просив суд врахувати, що його підзахисний має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на заявника та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. При прийнятті рішення просив врахувати позитивні характеристики ОСОБА_6 з місця роботи та місця проживання, його міцні соціальні зв"язки, оскільки одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, суд приходить до наступного.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки по цьому злочину виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, будучи працівником правоохоронного органу, маючи міцні соціальні та професійні зв`язки у м. Ужгороді та Ужгородському районі, може впливати як особисто, так і через своїх знайомих на осіб, які ще не встановлені та не допитані у вказаному провадженні, також може впливати заявника ОСОБА_7 , на слідчого поліції ОСОБА_9 , який здійснює досудове розслідування № 0000464 від 19.02.2017, за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України, свого колегу ОСОБА_8 , інших працівників Ужгородського відділу поліції, які здійснюють оперативний супровід у цьому провадженні, що може перешкодити швидкому та об`єктивному здійсненню досудового розслідування, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання чи існують підстави для "розумноюї підозри" щодо причетності підозрюваного до злочину.

Розумність підозри , на якій має грунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції .

Відповідно практики ЄСПЛ "розумна підозра " у вчиненні кримінального правопрушення , про яку йдеться у ст.5 пар.1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача , що ця особа , можливо вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге - питання факту мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на раніх стадіях розслідування, зобов"язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

При цьому слідчий суддя враховує, що стандарт переконання "розумна підозра" достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт "поза розумним сумнівом", який вимагається" для кримінального засудження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що зокрема підтверджується протоколом огляду місця події від 01.03.2017; вилученим предметом неправомірної вигоди грошовими коштами у сумі 55 000 грн., протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів, показаннями заявника ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує відомості, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Суд також зважає на те, що під час досудового розслідування важливим також є захист потерпілих та свідків, що слугує забезпеченню належного відправлення правосуддя шляхом отримання показань свідків без будь-яких перешкод.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється особа (тяжкий корупційний злочин), кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного (наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, позитивні характеристики) та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним поклалених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 140 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 224000, 00 (двісті двадцять чотири тисячі грн. 00 коп.) грн..
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спілкуватися з останніми лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; не відвідувати місце роботи без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, утримуючого одну малолітню дитину, працюючого на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою до 28 квітня 2017 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом, - 140 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 224000, 00 (двісті двадцять чотири тисячі грн. 00 коп.) грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з метою уникнення будь-якого тиску на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спілкуватися з останніми лише з дозволу слідчого, прокурора та суду;

- не відвідувати місце роботи без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів

Слідчий суддя ОСОБА_1