Справа № 368/587/17
Провадження № 1-в/368/102/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" травня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
До Кагарлицького районного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням та просить суд звільнити його умовно достроково на невідбутий термін.
Своє клопотання засуджений мотивував наступним.
Його, ОСОБА_5 , засуджено Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.02.2015 року по 01.12.2016 року.
Відбуває покарання з 27.02.2015 р., а у ДУ «Кагарлицька ВК-115» з 25.01.2017 р.
Станом на 23.08.2015 р. ним відбуто ? строку покарання.
За час відбування покарання за активну участь у громадському житті відділення, має заохочення, дисциплінарних стягнень не має. Так як на досудовому слідстві та судових засідань та на даний час свою вину в скоєному визнає, щиро розкаюється. Претензій морального та матеріального характеру з боку потерпілої немає.
Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити, оскільки вважає, що він став на шлях виправлення.
Представник ДП «Кагарлицька виправна колонія № 115» ОСОБА_4 клопотання засудженого підтримав. Щодо нього розглядалось питання про умовно дострокове звільнення, але він перебував мало у колонії, тому вирішено питання що засудженого погано вивчено, тому було вирішено ст. 81 КК України до засудженого не застосовувати.
Прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 вважає, що засуджений заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Вислухавши клопотання засудженого, думку прокурора, представника ДП «Кагарлицька виправна колонія № 115», суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова 30.06.2016 року за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк попереднього ув`язнення з 27 лютого 2015 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2016 року було прийнято відмову від апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та апеляційне провадження було закрито.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, даний вирок набрав законної сили 01.12.2016 року.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 27.02.2015 року, в т.ч. у ДП «Кагарлицька ВК-115» - з 25.01.2017 року.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що засуджений з 27.02.2015 року по 20.01.2017 року перебував у Львівському УВП № 19, під час якого отримав два дисциплінарних стягнення, а саме: 29.01.2016 року за грубе порушення режиму утримання після відбою слухав голосно музику, дивився телевізор і закривав оглядове вічко камери рушником, при цьому не реагував на зауваження, та 28.03.2016 року за грубе порушення режиму утримання категорично відмовився від обшуку, вів себе агресивно, виражався нецензурними словами до працівників адміністрації, за що засудженому за перше порушення було оголошено догану, а за друге «Дізо» - 5 діб.
Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).
Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Частиною 2 статті 81 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким" передбачено, що головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня тощо. Добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи тощо. В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
23 лютого 2017 року на засудженого ОСОБА_5 було надано характеристику, з якої було зроблено висновок, о засуджений зарекомендував себе посередньо, перебував не тривалий час в установі, тому не довів своє виправлення, тому на засідання установи з питань застосування до засуджених умовно дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш мяким та встановлення адміністративного нагляду від 23.02.2017 року було вирішено не застосовувати до засудженого ОСОБА_5 пільгу згідно ст. 81 КК України.
За час перебування у колонії з 25.01.2017 року засуджений був один раз заохочений - 06.04.2017 року за сумлінну поведінку та активну участь в суспільно корисному житті відділення, а саме: проведення косметичного ремонту в кімнаті.
За час перебування засудженого ОСОБА_5 у Львівському УВП № 19 з 27.02.2015 року, так і у ДП «Кагарлицька виправна колонія № 115» не працював, один з доказів цього є довідка з бухгалтерії ДП «Кагарлицька виправна колонія № 115».
Згідно психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_5 , 1978 року народження, від 07.04.2017 року вбачається, що з легкістю вирішує багато проблем, проте така риса, як нестійкість, заважає контролювати власну поведінку і доводити почате до кінця. Поривчастий і динамічний в рухах. Його міміка завжди виразна, жести - різкі і гарячкові, хода - стрімка. У розмові не може слухати спокійно і уважно, він буде перебивати співрозмовника чи встрявати в інші розмови. В гніві може накричати або навіть образити співрозмовника, але швидко остигає і продовжує розмову як ні в чому не бувало. Відмінною рисою є енергійність. Уміння вести за собою є вродженим. Вміє швидко аналізувати ситуацію і миттєво приймати складні рішення. Він не терпить несправедливість, готовий прийти на допомогу. Ніколи не боїться критики і його зовсім не хвилює, що про нього подумають оточуючі. Потребує друзів, так як на дружбу у нього просто не залишається часу. Схильний до швидкого прийняття рішень і імпульсивних вчинків (втім ці найшвидші рішення нерідко виявляються і самими правильними). Гостро реагує на несправедливість і може захищати до втрати пульсу тих, хто, на його думку, потребує такого захисту. У будь-якій справі хоче отримати швидкий результат і обов`язково - успіх. Якщо цього не відбувається, відключається і робить роботу абияк. Легко захоплюється, має бурхливі прояви емоцій, він енергійний і швидкий. Легко заводиться, виплескуючи емоції на оточуючих, і точно так же легко остигає і заспокоюється, особливо коли відчуває, що йому ідуть назустріч.

Оскільки засудженому ОСОБА_5 було зараховано тривалий час перебування під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення з 27 лютого 2015 року до набрання даним вироком, а саме: до 01.12.2016 року, законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і строк відбування покарання було скорочено майже на половину, та в цей перерід засудженому було двічі винесено дисциплінарні стягнення, які не було достроково знято, а вони були погашені, та має лише одне заохочення, що не може свідчити, що засуджений став на шлях виправлення, хоч і залишився не великий термін невідбутого покарання.
Згідно характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії 17.05.2017 року вбачається, що за період перебування в колонії зарекомендував себе з позитивної сторони, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі, за що один раз був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці, пройшов курс підготовки до звільнення. Із рідними та близькими підтримує зв`язки шляхом телефонних розмов, побачень. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Кагарлицькою виправною колонією № 115 було зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони. Але чи настав на шлях виправлення колонією не встановлено.
Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення.
Засудженим ОСОБА_5 до суду не надано доказів, що він своєю добросовісною поведінкою і відношенням довів виправлення. Тобто, умовно-дострокове звільнення засудженого на даний момент є передчасним.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не є сумлінною, внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає, тому у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1