АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/3792/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/835/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0001743 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 10 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-13.10.2004 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 307 ч.2, 76, 75 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 2 роки;
-13.10.2009 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
-04.04.2011 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 2, 263 ч.1, 70 ч. 1, 71 до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. 11.05.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
-20.03.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна. 10.06.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст.309 КК України, якого визнано винним з призначенням покарання за :
-ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;
-ч.2 ст.309 КК України три роки позбавлення волі
Згідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнено з іспитовим строком на 3 роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази: - кавоварку марки «Scarlet SC-031», яку передано на зберігання згідно розписки ОСОБА_7 , залишити у власності останньої; - особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який знаходиться в пакеті №0808327, який зберігається в Тернівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції №709, - знищити.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 1980 грн. 90 коп. за проведення судово-хімічної експертизи .
Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області просить скасувати вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2016року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України в частині призначеного покарання у зв`язку із застосуванням закону, який не підлягає застосуванню, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

За вироком, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним при наступних обставинах:

ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності громадян, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, скоїв нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так, повторно, 27.07.2016 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, а саме в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 . В цей момент в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , з метою обернення його на свою користь.
Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_6 скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 за місцем мешкання, а саме в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 , а також відсутністю інших свідків та очевидців таємно, шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки «Samsung Plano CS-21», сірого кольору, який знаходився на підставці для телевізора в спальній кімнаті вказаної квартири, вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи № 2032 від 26.08.2016 складає 1150,00 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1150,00 гривень.
Крім того, повторно, 03.08.2016 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, а саме в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 . В цей момент в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , з метою обернення його на свою користь.
Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_6 скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 за місцем мешкання, а саме в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1 , а також відсутністю інших свідків та очевидців таємно, шляхом вільного доступу, викрав кавоварку марки «Scarlet SC-031», темно-коричневого кольору з сріблястими вставками, яка знаходилась в шафі, розташованій в кухні вказаної квартири, вартість якої згідно судової товарознавчої експертизи № 2032 від 26.08.2016 складає 300,00 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 300,00 гривень.
Також, повторно, 05.09.2016 року, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, але не пізніше 16.20 години цього ж дня, знаходячись на території Покровського (Жовтневого) району м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, у невстановленої слідством особи придбав, та зберігав при собі, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який містився в 49 пакетиках з полімерного матеріалу на затискачах. Вказані пакети на затискачах з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, ОСОБА_6 , з метою зберігання для подальшого особистого вживання, помістив до пакету з полімерного матеріалу, білого кольору з надписом «Варус», що був при ньому, і таким чином, незаконно зберігав при собі без мети збуту.
В цей же день, 05.09.2016 року приблизно о 15.00 годині, за повідомленням до чергової частини Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області по лінії «102» до території будинку №17 по вул. Карбишева в Тернівському районі м. Кривого Рогу прибули співробітники поліції, які біля будівлі ТОВ «УЮТ-2011» за адресою вул. Карбишева 18, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, виявили ОСОБА_6 , який тримав у руці пакет з полімерного матеріалу, білого кольору з надписом «Варус» та поводив себе підозріло. З метою перевірки причетності ОСОБА_6 до незаконного зберігання наркотичних засобів працівниками поліції на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку останнього, під час якої у пакеті з полімерного матеріалу, білого кольору з надписом «Варус», на дотик виявлено предмети, що за формою схожі на прямокутної форми пакети, з невідомою речовиною у середині.
Після цього, ОСОБА_6 у присутності понятих пред`явив для огляду вказаний пакет білого кольору, в середині якого знаходились 49 прозорих пакетиків на затискачі, які були наповнені речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Під час огляду місця події, а саме - ділянки місцевості розташованої біля будівлі ТОВ «УЮТ 2011» за адресою вул. Карбишева 18, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, слідчим СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області виявлені в ОСОБА_6 49 пакетів на затискачі, з речовиною зеленого кольору, були оглянуті та вилучені.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/8.6-670 від 26.09.2016 року, речовина, що міститься у вказаних вище пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 7,966 г; 8,514 г; 6,976 г; 5,355 г; 8,028 г; 5,772 г; 7:,485 г; 6,039 г; 6,778 г; 8,645 г; 7,126 г; 6,279 г; 6,220 г, 3,015 г, 6,260 г, 8,170 г, 8,669 г, 8,054 г, 6,891 г, 6,520 г, 6,326 г, 6,772 г, 9,109 г, 4,837 г, 4,252 г, 6,971 г, 7,512 г, 4,249 г, 9,253 г, 9,606 г, 5,863 г, 12,129 г, 7,432 г, 7,003 г, 6,237 г, 8,518 г, 6,072 г, 8,242 г, 6,876 г, 6,742 г, 10,643 г, 5,969 г, 6,767 г, 7,866 г, 7,535 г, 9,606 г, 4,216 г, 6,748 г, 5,596 г, загальною масою - 356,962 г.
Пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та за ч.2 ст.309 КК України - за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, та визнає ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаних злочинів.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурора Дніпропетровської області не оскаржуючи винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, за обставин, викладених у вироку, посилається на те, що вирок суду першої інстанції відповідно до вимог п.2 ч.1, ч.2 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, ст.414 КПК України у частині призначення покарання є незаконним та необгрунтованим через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання та у сукупності тягне за собою його скасування.

Також прокурор зазначає що судом першої інстанції не дотримано вимог ст.65 КК України та п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання

З вироку вбачається, що вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, повне визнання вини.

Проте, судом першої інстанції не враховано положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 (зі змінами) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», де зазначено, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконнимобігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, про що може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Судом першої інстанції залишено поза увагою як спосіб вчинення злочину, так і кількість вилученого у обвинуваченого особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, маса якого складає 356, 962 г., розфасованого в 49 прозорих пакетиків, який є загрозою для життя і здоров`я громадян, що вказує на суспільну небезпечність вчиненого злочину, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 не працює, раніше неодноразово був засуджений за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, у тому числі і за збут таких засобів. Маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень в короткий проміжок часу, щойно звільнившись з місць позбавлення волі. Наведене свідчить про виключну суспільну небезпечність і неможливість виправлення та перевиховання засудженого за допомогою інституту звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

За викладених обставин вирок суду першої інстанції про застосування ст.75 КК України не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки таке покарання суперечить загальним засадам його призначення, а виправлення ОСОБА_6 неможливе без реального відбування покарання. Крім цього суд взагалі не навів доводів про доцільність звільнення обвинуваченого від покарання.

Вироком суду належним чином не вмотивовано застосування покарання, ближчого до мінімального, передбаченого санкцією частини 2 статті 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, мінімального у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України, а також ст. 75 КК України, на підставі якої ОСОБА_6 звільнено від покарання з випробуванням.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області , просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок на підставах зазначених в апеляційній скарзі.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін.
Потерпіла в заяві просить сурово покарати.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.
З оскарженого вироку суду вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі та з дотриманням положень ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.
Зазначеним діям ОСОБА_6 суд дав належну правову оцінку та кваліфікував його дії за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного покарання обвинуваченому за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими у зв`язку з цим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню за м`якістю, так як судом не враховані в повному обсязі вимоги ст.65 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання близьке до мінімального і мінімальне а за сукупністю злочинів покарання з випробуванням вказав на врахування ступіня тяжкості вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого.

Так, в якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , повне визнання вини.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, суд першої інстанції, обираючи мінімальні строки покарання за скоєні злочини, призначаючи покарання з іспитовим строком , не в повній мірі врахував визначені ст. 75 КК України умови та підстави для призначення такого покарання, які б об`єктивно вказували на можливість виправлення обвинуваченого у тому числі без відбування покарання.

Поза увагою суду залишились ряд конкретних обставин вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, які ставлять під сумнів законність вироку в частині призначеного покарання.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 , починаючи з 2004 року, чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за крадіжки та злочини у сфері обігу наркотичних засобів і чотири рази був засуджений до покарання у виді позбавлення волі . Звільнився з місць позбавлення волі 10 червні 2016 року.(а.кп.54-56,т.2), ніде не працює , таким чином не має постійного законного джерела доходу,менш ніж через місяц після звільнення починає скоювати злочини , ,характеризується посередньо за місцем проживання , на обліку у лікаря пихіатора та нарколога не перебуває (а.кп.58-61,т.2)

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово засуджувався до покарання у виді позбавлення волі і знову вчинив два умисних кримінальних правопорушення, які віднесені , згідно ст.. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості ,колегія суддів вважає, що мета покарання, яка зазначена в ч. 2 ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого,при застосуванні ст.. 75 КК України досягнута не буде.

Перебільшеними та необ`єктивними є і висновки суду про те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся.

Фактичні дані неупереджено характеризують обвинуваченого як особу, схильну до систематичного вчинення кримінальних правопорушень проти власності на ґрунті наркоманії.

Отже, наведені обставини суттєво підвищують ступінь тяжкості вчинених злочинів та свідчать про небезпечність обвинуваченого, як особи, для суспільства.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги як на спосіб вчинення злочинів, так і кількість вилученого у обвинуваченого ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, маса якого складає 356, 962 г., розфасованого в 49 прозорих пакетиків, який є загрозою для життя і здоров`я громадян, що вказує на суспільну небезпечність вчиненого злочину . Судом не врахована і думка потерпілої, яка просила в суді першої інстанції сурово покарати обвинуваченого (т.1 а.кп.125), підтримала цю позицію і в заяві до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Таким чином, призначене ОСОБА_6 покарання є несправедливим внаслідок м`якості, а тому, колегія суддів вважає за необхідне вирок відносно обвинуваченого в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок.

Враховуючи вище зазначене, доводи апеляційної скарги заступника прокурора про неправильність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є слушними і підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст.ст.409, 413 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність Перевіривши вирок щодо його законності та обґрунтованості, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції при призначені обвинуваченому покарання, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
З огляду на те, що суд першої інстанції, ухвалив незаконний вирок в частині призначення обвинуваченому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне, скасувати рішення суду в частині призначення покарання і ухвалити свій вирок.
Враховуючи вищенаведені обставини та відповідно до вимог ст. 50,65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.2 ст. 185КК України -у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;, ч.2 ст.309 КК Україниу вигляді 4 років позбавлення волі,з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання, буде справедливим,необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, та при його реальному відбуванні, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
За наведених вище підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407,409, 413,.414,.420, 421 КПК України,колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області-задовольнити.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року в частині призначення покарання ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, скасувати.

Визнати винним ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбаченних ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - не застосовувався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з дня його проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,а обвинувачений, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4