Провадження № 1-кп/635/109/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2016 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003439 від 21 серпня 2014 року, № 0000298 від 05 лютого 2015 року, № 001618 від 26 березня 2015 року, № 0000005 від 15 квітня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше засуджений за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 18 березня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700,00 гривень; за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 травня 2015 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі; за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 4 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 353 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд вважає доведеним, що 25 червня 2014 року близько 11:00 години ОСОБА_4 разом із іншою особою, матеріали досудового розслідування у відношенні якого виділені в окреме кримінальне провадження, через отвір в стіні проникли до приміщення тепло-розподільної станції за адресою: АДРЕСА_3 , звідки намагались викрасти п`ять кранів кульових запірних прохідних чавунних діаметром ДУ200, загальною вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 8446 від 30 липня 2014 року 540,00 гривень, але почули звук, що двері відчиняються, після чого, щоб не бути поміченими, покинули викрадене майно та зникли з місця вчинення злочину.

22 грудня 2013 року приблизно о 03:00 годині біля зупинки громадського транспорту на перехресті вулиці Косіора та бульвару Богдана Хмельницького в місті Харкові, ОСОБА_4 зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Після бесіди з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомив останньому, що його підвезуть додому та допоміг сісти на лавку на зупинці, після чого побачив на землі належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei», який лежав біля ніг потерпілого. ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ОСОБА_6 не спостерігає, підійшов до місця, де лежить телефон, підняв його, поклав до кишені куртки та почав відходити в сторону. Впевнившись, що ОСОБА_6 його не переслідує, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном «Huawei U8850» на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду розмір якої відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 4352 від 24 квітня 2015 року складає 1683,00 гривень.

04 лютого 2015 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_4 , підійшов до раніше не знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 , який біля першого під`їзду цього будинку грав на мобільному телефоні «Hokia X Dual sim», з метою заволодіти його телефоном шляхом обману та почав розпитувати ОСОБА_7 про те чи не бачив він чоловіка та жінку, які неподалік скоїли злочин, та попросив показати мобільний телефон на що неповнолітній передав ОСОБА_4 телефон. ОСОБА_4 , оглянувши телефон, залишив його у себе і запропонував ОСОБА_7 піти додому за коробкою від мобільного телефону. ОСОБА_7 впевнений що дії ОСОБА_4 спрямовані на встановлення істини, пішов додому, а ОСОБА_4 впевнившись, що ОСОБА_7 за ним не стежить з місця вчинення злочину зник та розпорядився мобільним телефоном «Hokia X Dual sim» на власний розсуд, чим завдав потеплілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3186 від 23 березня 2015 року складає 1382,25 гривень.

06 лютого 2015 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_5 , підійшов до раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , який розмовляв зі своєю знайомою ОСОБА_10 і з метою заволодіти мобільним телефоном неповнолітнього обманним шляхом, представився співробітником органів внутрішніх справ та сказав ОСОБА_9 , що він схожий на злочинця і що він відвезе хлопця до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Ввівши ОСОБА_9 в оману, ОСОБА_4 попросив його подзвонити матері і коли ОСОБА_9 дістав мобільний телефон «LG L60 Х-135», ОСОБА_4 попросив хлопця передати йому мобільний телефон та представившись матері ОСОБА_9 співробітником органів внутрішніх справ повідомив, що у її сина є знайомий, якого підозрюють у вчиненні злочину і продовжуючи розмову з ОСОБА_11 , ОСОБА_4 почав відходити від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і впевнившись, що останні його не переслідують, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись мобільним телефоном «LG L60 Х-135» на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3185 від 23 березня 2015 року складає 1288,20 гривень.

08 лютого 2015 року в вечірній час поблизу будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і скориставшись станом потерпілого, таємно забрав у останнього мобільний телефон «Samsung GT-C3222», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду, розмір якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1643 від 24 квітня 2015 року складає 293,00 гривні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих злочинів, але частково заперечував проти позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_8 мобільний телефон повернуто, а розмір матеріальної шкоди, що підлягає з його боку відшкодуванню ОСОБА_6 і ОСОБА_11 менший ніж заявлено у позові. Щодо обставин вчинення злочинів пояснив, так як це вказано у вироку та підтвердив, що 25 червня 2014 року близько 11:00 години разом із іншою особою, намагався викрасти з приміщення тепло-розподільної станції у селі Хроли п`ять кранів кульових запірних прохідних чавунних діаметром ДУ200; 22 грудня 2013 року приблизно о 03:00 годині викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei U8850»; 04 лютого 2015 року приблизно о 14:30 годині, шляхом обману ОСОБА_7 заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном «Hokia X Dual sim»; 06 лютого 2015 року приблизно о 15:00 годині представившись ОСОБА_9 , співробітником органів внутрішніх справ заволодів належним ОСОБА_11 мобільним телефоном «LG L60 Х-135»; 08 лютого 2015 року в вечірній час, скориставшись станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 заволодів його мобільним телефоном «Samsung GT-C3222».

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, тому суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів за цивільними позовами ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , висновків судових товарознавчих експертиз, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за

ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення;

ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

ч. 1 ст. 353 КК України, як самовільне присвоєння владних повноважень службової особи, поєднане із вчиненням суспільно небезпечного діяння шахрайства.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої у вчиненому злочинів та з`явлення із зізнанням у вчиненні злочинів.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає, рецидив злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше засуджений, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має матір похилого віку.

Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються, як злочин невеликої і середньої тяжкості та тяжкий злочин, при цьому свою провину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, останній раз за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, із застосуванням правил, що передбачені ч.1 і ч. 4 ст. 70 КК України, при цьому за вказаних обставин, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Стосовно вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 за цивільними позовами про відшкодування матеріальної шкоди суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Суд, аналізуючи докази, що підтверджують вимоги за заявленими цивільними позовами вважає що,

позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1800,00 гривень підлягає частковому задоволенню, і суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 1683,00 гривень, оскільки відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 4352 від 24 квітня 2015 року вартість викраденого у ОСОБА_6 мобільного телефону торгівельної марки «Huawei U8850» складає 1683,00 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 суд відмовляє;

позов ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1780,00 гривень підлягає частковому задоволенню і суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 грошову суму у розмірі 1288,20 гривень, оскільки відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи № 3185 від 23 березня 2015 року вартість викраденого у неповнолітнього ОСОБА_9 мобільного телефону торгівельної марки «LG L60 Х-135» складає 1288,20 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_11 суд відмовляє;

позов ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, оскільки викрадений у неповнолітнього ОСОБА_7 мобільний телефон «Hokia X Dual sim» переданий ОСОБА_8 на відповідальне зберігання і підлягає поверненню власнику.

Витрати пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведенням судових товарознавчих експертиз:

№ 1643 від 24 квітня 2015 року в розмірі 245,52 грн.;

№ 3185 від 23 березня 2015 року в розмірі 184,50 грн.;

№ 3186 від 23 березня 2015 року в розмірі 184,50 грн.;

№ 4352 від 24 квітня 2015 року в розмірі 123,00 грн.;

№ 8446 від 30 липня 2014 року в розмірі 246,00 гривень, які підтверджені довідками про витрати на проведення експертизи, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 353 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 353 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 353 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року, більш суворим покаранням, що призначене цим вироком у виді у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 березня 2015 року, зарахувавши, в строк відбуття покарання за цим вироком суду, строк його тримання під вартою в період з 10 березня 2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання за цим вироком, покарання відбуте за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових товарознавчих експертиз у загальному розмірі 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 52 коп.

Речові докази:

п`ять кранів кульових запірних, прохідних чавунних діаметром ДУ 200, які зберігаються на підставі розписки у ОСОБА_13 залишити у власника;

мобільний телефон «Нокіа» який зберігається на підставі заяви ОСОБА_8 залишити у власника.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 20 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три) гривні 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1