Справа №592/1180/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/43/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. суми від 29 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 5 березня 2015 року, за ст. ст. 190 ч. 1; 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку;

2) за вироком Зарічного районного суду м. Суми, від 27 жовтня 2015 року, за ст. 185 ч. 2 КК України, скасованого 10 березня 2016 року вироком Апеляційного суду Сумської області в частині призначення покарання з призначенням покарання у виді арешту на строк 3 місяці,

обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 обвинувачена у вчиненні такого кримінального правопорушення.

7 жовтня 2015 року, близько 10 ї години, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де тимчасово проживала, діючи повторно, таємно викрала ювелірні вироби із золота, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 9 802,28 грн.

На вирок суду надійшли апеляційні скарги від обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене їй покарання, врахувати такі пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття, сприяння слідству, повне визнання нею вини.

Прокурор, не оспорюючи правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому та кваліфікації її дій, просить вирок суду щодо ОСОБА_7 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор просить змінити вирок, виклавши абзац резолютивної частини вироку: «Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 30 травня 2016 року, зарахувавши у строк відбуття покарання повністю відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2016 року».

Також просить змінити в частині зарахування судом строку попереднього ув`язнення та зарахувати в строк відбування ОСОБА_7 покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, час її знаходження під вартою в період часу з 30 травня 2016 року до дати апеляційного перегляду вироку судом апеляційної інстанції.

Крім того, прокурор вказує, що судом безпідставно визнано обтяжуючою покарання обставиною «рецидив злочину», оскільки кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_7 судом визнано «повторність вчинення злочину», так як, відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, будь яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, не може ще раз враховуватись при призначенні покарання як така, що її обтяжує.

Також прокурор вказує, що в резолютивній частині вироку не правильно визначено початок строку відбування ОСОБА_7 покарання 25 квітня 2016 року та не правильно проведене зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, оскільки запобіжний захід ОСОБА_7 обраний 30 травня 2016 року, а не 25 квітня 2016 року, що є днем відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення, обвинувачену ОСОБА_7 , яка вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора у кримінальному провадженні підлягають до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд, ухвалюючи відносно ОСОБА_7 вирок, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які потягли за собою ухвалення судом вироку, що не відповідає вимогам закону.

Так, вирок суду повинен відповідати вимогам ст. 374 КПК України щодо його змісту.

У відповідності з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд, визнавши ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину, повинен у резолютивній частині вироку вказати покарання, призначене як за обвинуваченням, так і за сукупністю злочинів чи вироків, а також початок строку відбування покарання.

Складаючи текст резолютивної частини вироку відносно ОСОБА_7 , суд не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою визнання вироку таким, що ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджувалася за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 5 березня 2015 року, за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, з застосуванням ст. 75 КК України, з звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку.

ОСОБА_7 також засуджувалась за вироком Зарічного районного суду м. Суми, від 27 жовтня 2015 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, який вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року, був скасований в частині призначеного покарання з призначенням ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 3 місяці, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області та за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 5 березня 2015 року, було ухвалено виконувати самостійно.

Складаючи текст резолютивної частини вироку, суд, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, пославшись на ч. 4 ст. 70 КК України про призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, не вказав які покарання і за якими вироками він враховує при цьому.

Також суд, встановивши, що ОСОБА_7 за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року, засуджена за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, не з`ясував, чи відбула ОСОБА_7 це покарання.

Не з`ясування судом цього питання тягло за собою також порушення судом вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, оскільки це позбавляло суд вирішити питання про початок строку відбування нею покарання, а також позбавляло суд вирішити питання про зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання строку відбутого нею покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року.

Таке порушення судом вимог кримінального процесуального закону також стало наслідком того, що судом не було правильно визначено, з якого терміну необхідно обчислювати строк дії обраного відносно ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу.

Так, у вироку суд послався на 25 квітня 2016 року, як на дату затримання ОСОБА_7 в поррядку ст. 208 КПК України. Однак із довідки Сумського слідчого ізолятору управління ДПтС України в Сумській області вбачається, що 25 квітня 2016 року є днем відбування ОСОБА_7 покарання у виді арешту призначеного за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року.

За наведених обставин істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, вирок суду не може вважатись законним, а тому він належить до скасування з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, оскільки колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданих апеляційних скарг, позбавлена можливості вирішувати питання з власної ініціативи про призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, про витребування відповідних доказів про строки відбування ОСОБА_7 покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області, від 10 березня 2016 року, про зарахування їй у строк відбування покарання строку відбутого нею покарання за вказаним вироком, про початок відбування строку покарання за вироком суду, що на цей час переглядається у апеляційному порядку, про зарахування у строк відбування нею покарання строку її попереднього ув`язнення.

Скасовуючи вирок суду за наведених підстав, колегія суддів не вирішує апеляційні вимоги обвинуваченої ОСОБА_7 щодо пом`якшення призначеного їй покарання, оскільки в ході нового судового розгляду суд має з`ясувати викладені обставини та вирішити питання про призначення ОСОБА_7 покарання.

За вище зазначених підстав суд апеляційної інстанції позбавлений можливості і вирішити по суті апеляційні вимоги прокурора

Скасовуючи вирок суду з призначенням нового судового розгляду, колегія суддів, у виконання вимог ст. 331 КПК України, вважає необхідним вирішити питання щодо обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_7 під час судового розгляду справи, не з`являлась до суду, має схильність до вчинення суспільно небезпечних діянь, колегія суддів вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 412; 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні, задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми, від 29 серпня 2016 року, відносно ОСОБА_7 , скасувати, у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд в Ковпаківському районному суді м. Суми іншим складом суддів.

Обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та жительці АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою до 24 години 26 квітня 2017 року.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4