Провадження № 11-кп/792/471/17
Справа № 689/445/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0000038, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2017 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду від 02 червня 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду від 02 червня 2017 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Новий Острів Самбірського району Львівської області, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня спеціальна, пенсіонер, розлучена, опікун неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , несудима,

визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та їй призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Судових витрат немає. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

За вироком суду, 31 січня 2017 року у проміжку часу з 09-ї до 11-ї години, перебуваючи в смт Ярмолинці поблизу Ярмолинецької ЗОШ №2 та розташованого неподалік магазину «Люкс», ОСОБА_7 побачила біля входу у магазин малолітнього ОСОБА_11 . Знаючи про існування конфлікту між ОСОБА_11 та її онуком ОСОБА_10 , ОСОБА_7 почала ображати ОСОБА_11 та умисно завдала один удар долонею правої руки в область лівого плеча та один удар долонею правої руки в область задньої частини голови малолітнього ОСОБА_11 . Внаслідок нанесеного удару в область голови малолітньому ОСОБА_11 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, яке за своїм характером відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Уважав вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам, неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку адвоката, істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджало суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, є відмова в задоволенні клопотання захисту про додатковий допит раніше допитаних судом свідків ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_13 та малолітнього ОСОБА_14 , а також у призначенні повторної комісійної, комплексної судово-медичної експертизи.

Також зазначав, що на його підзахисну чинився психологічний тиск у судовому засіданні шляхом надання дозволу допиту його підзахисної особі, яка не являється учасником провадження соціальному педагогу. Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що його підзахисна є особою похилого віку (73 роки) і має фізичні вади слуху і зору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; думку прокурора та законного представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_9 , які заперечили проти неї; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Висновок місцевого суду про доведеність вини у вчиненні інкримінованого злочину, зазначеного у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, належних, допустимих і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні місцевого суду доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну оцінку.

У судовому засіданні місцевого та апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину не визнала та вказувала, що обвинувачення щодо неї сфабриковане з ініціативи фінансово спроможної бабці ОСОБА_11 , з якою вона перебуває у неприязних відносинах.

Проте, визнала, що дійсно 31 січня 2017 року близько 09-ї години вона біля магазину «Люкс» словесно пояснювала ОСОБА_11 неприпустимість поведінки відносно слабшої дитини свого онука, пригрозила йому, потягнула його за комір. Однак, жодних ударів ОСОБА_11 вона не наносила. Під час цих подій ні у магазині, ні на вулиці нікого не було. А тому показання свідків вона вважає сфабрикованими, як і дані медичного обстеження ОСОБА_11 .

Свій висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував показаннями потерпілого ОСОБА_11 , що він дійсно є однокласником підопічного ОСОБА_7 ОСОБА_10 , з яким у нього періодично виникають конфлікти, спровоковані самим ОСОБА_10

31 січня 2017 року у ранню пору він прийшов у магазин «Люкс». Коли він вийшов з магазину, то побачив на вулиці бабцю ОСОБА_10 ОСОБА_7 , яка кричала на нього, погрожувала. У відповідь ОСОБА_11 повідомив їй, що саме ОСОБА_10 першим починає конфлікти та використовує нецензурні слова. У відповідь ОСОБА_7 схопила його ззаду за одяг, вдарила правою рукою (долонею) в ліве плече, а потім тією ж рукою (долонею) у голову ззаду, та пихнула його долонею в спину. Він утік, а прийшовши додому повідомив про все бабусі. Болі у лівому плечі він не відчував, оскільки був одягнений в куртку. Проте відчував біль у голові, під час уроків у школі в цей же день відчував нудоту, а приблизно через годину після повернення зі школи додому носом у нього пішла кров.

Свідок ОСОБА_13 у суді показав, що 31 січня 2017 року на перерві між уроками він перебував у приміщенні магазину «Люкс» і бачив через вікно магазину як ОСОБА_7 шарпнула ОСОБА_11 за груди, вдарила його долонею по лівому плечу. А коли ОСОБА_11 відвернувся, то вона вдарила його долонею по голові. Виглядало, що удари наносилися зі значною силою. Потім підійшла якась жінка і поки вона розмовляла із ОСОБА_7 , то ОСОБА_11 швидким кроком відійшов.

Свідок ОСОБА_14 за аналогічних обставин показав, що підходячи до магазину «Люкс», бачив як ОСОБА_7 кричала на ОСОБА_11 , який стояв, опустивши голову та говорив, що він не чіпав ОСОБА_15 . Однак, ОСОБА_7 правою долонею вдарила його два рази у спину та в голову і шарпнула за одяг, після чого ОСОБА_11 пішов геть.

Свідок ОСОБА_12 показав, що є підприємцем, який здійснює торгівлю в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 31 січня 2017 року він чув крики, властиві сварці, однак, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 не бачив. Водночас чув як присутні в магазині діти говорили «Бачив, як вона його побила?...». Стверджував, що покупці, присутні у магазині перед прилавком через віконце можуть бачити двір, на якому відбувалася подія.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи №18 від 03 лютого 2017 року та №19 від 16 лютого 2017 року та показань у суді експерта Драгомерецької- ОСОБА_16 , лікаря ОСОБА_17 , лікаря ОСОБА_18 , у ОСОБА_11 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, яке за своїм характером відноситься до легкого тілесного ушкодження, що потягнуло короткочасний розлад здоров`я. Це тілесне ушкодження могло утворитись у тому числі від удару по голові тупим твердим предметом, яким міг бути кулак сторонньої особи і могло утворитись до звернення за медичною допомогою в Ярмолинецьку ЦРЛ 02 лютого 2017 року. Це тілесне ушкодження могло утворитись в термін та за обставин, які вказані у постанові слідчого та на які вказує під експертний, тобто 31 січня 2017 року.

Показання зазначених свідків повністю узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз, є взаємопідтверджуючими і спростовують доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про їх неправдивість.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисту про безпідставність відмови в призначені повторної комісійної, комплексної судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , оскільки це є правом суду, а не обов`язком.

Поряд з тим, у провадженні встановлено достатньо належних, об`єктивних та допустимих доказів, які дали можливість суду встановити істину, ухвалити законне та обґрунтоване рішення, чим спростовано доводи апеляційної скарги з боку захисту про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду про умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому фактичним обставинам кримінального провадження.

Ретельно проаналізувавши докази, суд дав їм належну оцінку в їх сукупності й дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.125 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про порушення права обвинуваченої ОСОБА_7 на захист, зокрема ненадання їй адвоката як особі, що має фізичні вади слуху і зору, є надуманими та на увагу не заслуговують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, зокрема права обвинуваченої на захист, колегією суддів не встановлено.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого нею злочину, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими обставинами обґрунтовано визнано вчинення злочину особою похилого віку.

Обтяжуючою обставиною визнано вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Ураховано, що обвинувачена ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, є особою похилого віку, виконує обов`язки опікуна відносно свого малолітнього онука, батьки якого позбавленні батьківських прав, її характеристику, що вона є пенсіонером, та обумовлений цим майновий стан обвинуваченої.

Відтак, вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Ярмолинецького районного суду від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .