Провадження 1-кс/127/9604/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000411 внесеного до ЄРДР 16.12.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не працює, не одружений, зі слів має на утриманні чотирьох дітей, без освіти, раніше судимий:

20.07.2012, Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений умовно достроково 11.09.2013 з не відбутим строком покарання 10 місяців 12 днів,,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.12.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000411 від 16.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленою слідством особою, маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, приблизно о 21:00 год. 15.12.2016 року проникли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження вікна та зриву защібки проникли до помешкання ОСОБА_10 , 1932 року народження.

Перебуваючи в середині приміщення будинку, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 та невстановленою слідством особою, продовжуючи свої дії направленні на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, вчинили відкритий напад на ОСОБА_10 , при цьому застосувавши фізичне насильство, яке виразилось у нанесені тілесних ушкоджень руками в область голови та тулуба потерпілої, погрожуючи фізичною розправою останній з відкритою демонстрацією перед ОСОБА_10 ножа, заволоділи її грошовими коштами в сумі 2 200 гривень, двома мобільними телефонами марки «Нокіа 1280», після чого з місця вчинення злочину зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України кваліфікуючою ознакою якого є напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло (розбій).

ОСОБА_4 затримано о 13 годині 30 хвилин 24.12.2016 в порядку ст. 208 КПК України.

Від показів в якості підозрюваного ОСОБА_4 відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_4 о 12 годині 00 хвилин 25.12.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме :

- протоколом огляду місця події від 16.12.2016;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 16.12.2016, де остання вказує, що троє невідомих їй хлопців вчинили на неї розбійний напад;

- протоколом огляду місця події від 23.12.2016, де вказано, що ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон, яким він незаконно заволодів під час вчиненого розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_10 ;

- показами ОСОБА_4 від 23.12.2016, де останній вказує, що він в дійсності разом зі своїм братом ОСОБА_9 та незнайомим йому хлопцем вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 ;

- показами ОСОБА_9 від 23.12.2016, де останній вказує, що він в дійсності разом зі своїм братом ОСОБА_4 та незнайомим йому хлопцем вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_10 ;

- протоколом впізнання особи за фотознімками від 24.12.2016, де потерпіла ОСОБА_10 впізнає одного із нападників, а саме ОСОБА_9 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження;

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Враховуючи зібрані докази у кримінальному провадженні щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, враховуючи що дане кримінальне правопорушення набуло значного суспільного резонансу, вказаний злочин є особливо тяжким, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 КК України існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахування того що на даний час інші співучасники даного злочину не встановлені підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення так як на даний час ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину за який судимість не погашена. Зазначене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу і неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Беручи до уваги вище викладене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, встановлені досудовим розслідуванням обставини, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти існуючим ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому може вчинити нове кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітніх дітей.

Крім того, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, раніше судимий, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів таких як сім`я, робота, а також той факт, що злочин в якому підозрюється вчинено з особливою зухвалістю із застуванням насильства, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 376, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 21 лютого 2017 року 13:30 год..

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу визначити в межах строку тримання під вартою, тобто 21 лютого 2017 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя