11-кп/775/535/2016(м)
263/7036/16-к

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 309 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000096 за апеляційною скаргою прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Льгова Курської області, Росія, громадянин України, непрацюючий, не одружений, який має незакінчену вищу освіту, раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2016 року ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України при наступних обставинах.

ОСОБА_8 восени 2015 року, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, знаходячись у полі біля Аеропорту м. Маріуполя, зірвав листя рослин дикоростучої коноплі, які переніс за місцем свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , де шляхом механічного перетирання руками, незаконно виготовив наркотичну речовину - каннабіс, яку у подальшому став незаконно зберігати за місцем свого проживання без мети збуту.

03.05.2016 року в період часу з 06 годин 40 хвилин до 08 годин 20 хвилин працівники поліції, в ході проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 виявили та вилучили два паперових згортки з подрібненою речовиною зеленого кольору, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом каннабісом загальною масою 7,45 г (маса каннабісу в перерахунку на суху речовину складає 6,76 г), яку ОСОБА_8 раніше незаконно придбав, виготовив та незаконно зберігав за місцем свого постійного мешкання без мети збуту.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі у зв`язку з проходженням курсу лікування ОСОБА_8 від наркотичної залежності, не перевірив чи страждав обвинувачений наркотичною залежністю, чи потребував лікування від неї, чи не мав він наміру у такий спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності, послався на те, що останній на момент звернення за лікуванням в наркологічне відділення КЛПУ «МПЛ № 7 м. Маріуполя» наркоманією не страждав та на обліку в наркодиспансері не перебував.

Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу суду обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 309 ч. 4 КК України передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Рекомендації з цього приводу, викладені в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», з яких виходить, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до довідки № 1842 від 26 жовтня 2016 року, виданої КЛП «Міська психіатрична лікарня № 7», ОСОБА_8 пройшов стаціонарне лікування в наркологічному відділенні з 31 травня 2016 року по 21 червня 2016 року з діагнозом наркоманія, за медичною допомогою звернувся за власною ініціативою у зв`язку із вживанням каннабіноїдів, самостійно їх приймання припинити не міг. Лікування пройшов від наркотичної залежності. З виписки з амбулаторної картки вбачається, що ОСОБА_8 пройшов амбулаторне лікування у лікаря психотерапевта-нарколога МЦ «Адастра» з 22 червня 2016 року по 10 серпня 2016 року з діагнозом неврастенія після вживання наркотиків.

З огляду на це, суд першої інстанції, встановивши факт добровільного звернення обвинуваченого до лікувального закладу, прийшов до висновку про добровільність проходження обвинуваченим лікування і необхідність у цьому лікуванні, та постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, та закрив кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, і з таким висновком погоджується колегія суддів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 до лікувального закладу добровільно звернувся 31 травня 2016 року, та пройшов курс лікування, окрім того, під час розгляду провадження апеляційним судом обвинувачений підтвердив, що він з власної ініціативи звернувся до лікаря-нарколога у травні 2016 року, бажав вилікуватись від наркотичної залежності, не ставив перед собою мету уникнути звільнення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення ухвалено законно і обґрунтовано і підстав для його скасування немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2016 року, постановлену стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді: