Ухвала
іменем україни
28 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002078, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Показне Михайлівського району Запорізької області, що мешкає у АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн.
Ухвалою апеляційного суду вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено вважати ОСОБА_5 звільненим від призначеного покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК. У решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що апеляційний суд усупереч вимогам статей 337, 404 КПК вийшов за межі апеляційної скарги та збільшив обсяг пред`явленого йому обвинувачення, зокрема за ознакою особливої зухвалості в ухвалі безпідставно вказано на призупинення роботи АЗС, що органами досудового слідства та в суді першої інстанції йому не інкримінувалося. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки не містить аргументованих відповідей на доводи його апеляційної скарги щодо доведеності його вини, а також невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Згідно з вироком суду, 09 червня 2012 року о 11.00 год, ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місті, на території автозаправної станції «Shell», розташованої по вул. Рельєфній 14 «б» в м. Запоріжжя, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, в присутності працівників автозаправної станції застосував до ОСОБА_7 фізичне насилля, яке виразилось в хапанні за горло рукою та нанесенні ударів дверима автомобіля по нижнім кінцівкам останньої. Свої хуліганські дії ОСОБА_5 супроводжував нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Судове рішення апеляційного суду повинно відповідати передбаченим ст. 370 КПК вимогам законності, обґрунтованості і вмотивованості. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Наведених вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції не дотримався.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у своїй апеляційній скарзі на вирок місцевого суду ОСОБА_5 наводив докладні доводи про відсутність у його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, а саме акцентував увагу на відсутності належних доказів, що підтверджують вчинення ним хуліганства за ознакою особливої зухвалості, котра полягала у застосуванні фізичного насильства до потерпілої. Вказував на те, що зазначені фактичні обставини навпаки спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи, показаннями експерта ОСОБА_8 , про відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілої, а також показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які одразу після конфлікту між ним та потерпілою ОСОБА_7 , не бачили на її ногах жодних тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_5 зазначав про однобічність та неповноту судового розгляду, оскільки на його думку, вирок побудований лише на доказах сторони обвинувачення, зміст яких викладений не повно та не достовірно з обвинувальним ухилом.
Усупереч вимогам ст. 419 КПК, усіх цих доводів апеляційний суд належним чином не перевірив, не дав на них вичерпних і переконливих відповідей, які б ґрунтувалися на об`єктивно з`ясованих обставинах, підтверджених всіма наданими сторонами та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності і взаємозв`язку, та положеннях закону. Також не умотивованим в ухвалі залишилися підстави за яких апеляцію обвинуваченого визнано необґрунтованою.
Більше того, дійшовши висновку про наявність в діях ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки «особлива зухвалість», апеляційний суд вийшов за встановлені статтями 337, 404 КПК межі висунутого обвинувачення, оскільки додатково інкримінував ОСОБА_5 в провину за вказаною кваліфікуючою ознакою те, що його дії призвели до призупинення роботи АЗС, тобто фактично збільшив обсяг обвинувачення.
Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили апеляційному суду ухвалити законне й обґрунтоване рішення, а тому у силу положень ч. 1 ст. 412 КПК, є істотними.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставами для скасування судового рішення.
Враховуючи викладене, ухвала апеляційного суду не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду суду слід усунути порушення, вказані в цій ухвалі, належним чином перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, та у межах висунутого обвинувачення прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати іпризначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_14 ОСОБА_3