Справа №295/2922/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з транспортного засобу, -
Заявник звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 .
Заявник в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні під час вирішення питання про скасування арешту з автомобіля покладався на розсуд суду. Вказав, що в кримінальному провадженні проведені технічна та трасологічна експертизи, призначена судово-медична експертиза, технічний стан автомобіля досліджено. Потерпілі відмовились від проведення слідчого експерименту, проведення інших слідчих дій з використанням автомобіля не планується, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. На даний час матеріали кримінального провадження знаходяться на автотехнічній експертизі.
Відповідно до вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши копії документів, долучених до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2017 року накладено арешт на автомобіль марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судової експертизи.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 14.03.2015 року автомобіль марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_5 , правом керування вказаним транспортним засобом наділений ОСОБА_3 .
З огляду на те, що в кримінальному провадженні проведено необхідні експертизи, що не заперечувалось слідчим в судовому засіданні, за участі автомобіля не планується проведення слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту та утриманні транспортного засобу на штрафмайданчику потреба відсутня.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задоволити.
Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2017 року на автомобіль марки «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1