Справа № 361/3163/17
Провадження № 1-кп/361/356/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
21.05.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи в полі поряд з карантинним табором ПАТ «Агрокомбінат «Калита», розташованим по вул. Червоноармійській, 14 в смт. Калита Броварського району Київської області, звернув увагу на металеву огорожу вказаного табору, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення її фрагментів з метою подальшої оплатної здачі на пункт прийому металобрухту. Реалізовуючи протиправний намір, діючи з корисливого мотиву та переконавшись у відсутності охорони й інших осіб, які могли завадити втіленню задуманого, обвинувачений в період приблизно з 18 години 21.05.2016, завдаючи потужні удари ногами по огорожі, відокремив 9 металевих секцій загальною вартістю 2 096 грн., приховав їх на незначній відстані від місця події, присипавши землею для подальшого розпорядження викраденим майном. 22.05.2016 ОСОБА_4 попросив знайомого ОСОБА_6 перевезти знайдений металобрухт, того ж дня в невстановлений органом досудового розслідування час останній разом з ОСОБА_7 , які не були обізнані про таємне викрадення чужого майна, та обвинуваченим завантажили 9 секцій огорожі карантинного табору ПАТ «Агрокомбінат «Калита» до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter». Таким чином, з чужим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядився ним за власним розсудом, своїми діями завдав ПАТ «Агрокомбінат «Калита» матеріальні збитки в розмірі 2 096 грн.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що увечері 21.05.2016, проїжджаючи на мотоциклі по полю з тильної сторони карантинного табору ПАТ «Агрокомбінат «Калита», побачив, що огорожа, однакові секції якої являли собою рами з металевого кутника з сіткою-рабицею всередині, будучи погано закріпленою, похилилась, після чого вирішив украсти декілька фрагментів для подальшого збуту на пункт прийому кольорових металів. Пересвідчившись у відсутності на огородженій території охоронників та навкруги інших осіб, він численними сильними ударами по огорожі збив дев`ять секцій, відтягнув їх в сторону та приховав, частково засипавши землею, після чого поїхав додому. Наступного дня він попросив приятеля ОСОБА_6 допомогти перевезти нібито знайдений металобрухт на пункт прийому, з ним і ОСОБА_7 , який також не був обізнаний про вчинення злочину, загрузили секції до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» та відвезли в с. Семиполки Броварського району Київської області, де він виручив за них близько 2 000 грн., частину коштів надав ОСОБА_6 за бензин, решту витратив на власні потреби. Про себе обвинувачений повідомив, що після смерті в 2013 році батька проживає з матір`ю-пенсіонеркою, братом і сестрою, неофіційно працює зварювальником, неправомірність вчиненого усвідомив і належні висновки для себе зробив, після викриття у крадіжці повернув ПАТ «Агрокомбінат «Калита» належні товариству дев`ять секцій огорожі карантинного табору.
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 185 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна, тому засуджує його за ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку представника потерпілого ОСОБА_8 , висловлену в письмовій заяві, про те, що ПАТ «Агрокомбінат «Калита» претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, в обранні виду і міри покарання покладається на розсуд суду, дані про особу ОСОБА_4 , який уперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебуває. Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням репутації обвинуваченого, наявності у нього стабільного доходу, суд вважає доцільним на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України засудити ОСОБА_4 до штрафу, при цьому суд переконаний, що саме такого виду покарання буде необхідно і достатньо для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази 9 секцій металевої огорожі розміром 2м х 2,8м, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 , необхідно залишити в розпорядженні власника ПАТ «Агрокомбінат «Калита».
На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 527 грн. 76 коп. на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/8-04/409 від 13.09.2016.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням обставин вчиненого злочину і особи винного суд не вбачає підстав для обрання такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази - передані представнику потерпілого 9 секцій металевої огорожі - залишити в розпорядженні ПАТ «Агрокомбінат «Калита».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1