№ 1-кп/317/14/2016
№ 317/1531/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого, адвоката: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000481 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

1.26 листопада 2007 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 395, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців;

2.25 січня 2013 року Токмакським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ст. ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням терміном 3 роки,

що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 березня 2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, він, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись з дозволу господаря у приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав електроболгарку FERM FAG-125N, на 230 Вт, вартість якої згідно висновку експерта № 762 від 15.04.2015 року складає 346 гривень 80 копійок та електродриль POWERTEC 600W 13mm Electric IMPACT DRILL, вартість якої згідно висновку експерта № 1009 від 06.05.2015 року складає 439 гривень 50 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 786 гривень 30 копійок.

Вказані дії органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 березня 2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, він, знаходячись в приміщенні будинку, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс чотири удари правою та лівою руками в область обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому садно в правій тім`яній області, синці навколо обох очей, які згідно висновку експерта в сукупності кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України не визнав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнав частково, пояснивши, що він дійсно завдав кілька ударів потерпілому ОСОБА_6 через те, що той образив його дружину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що в березні 2015 року (більш точну дату він не пам`ятає), він прийшов з пляшкою горілки до потерпілого ОСОБА_6 .

В ході вживання спиртних напоїв потерпілий ОСОБА_6 запитав у нього, де його цивільна дружина ОСОБА_8 , на що він відповів, що вона скоро повинна прийти з роботи.

Згодом він пішов додому за своєю дружиною ОСОБА_8 та, через деякий час разом з нею він повернувся до будинку потерпілого ОСОБА_6 , купивши по дорозі ще одну пляшку горілки.

В будинку ОСОБА_6 окрім самого господаря будинку, його та його дружини ОСОБА_8 , був присутній їх знайомий ОСОБА_9 , який разом з ними розпивав спиртні напої.

Після того, як вони допили горілку, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 залишились ночувати у потерпілого ОСОБА_6 з його дозволу.

Коли вони лягли спати, хтось постукав у вікно. Це був ОСОБА_10 , який проживав неподалік.

Зайшовши до будинку, ОСОБА_10 почав погрожувати йому, його дружині ОСОБА_8 та присутньому там в той час ОСОБА_9 .

Під час виниклого конфлікту, він вдарив один раз ОСОБА_11 табуреткою, після чого той покинув будинок ОСОБА_6 та згодом повернувся туди знов разом зі своїм сином та двома друзями його сина ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При цьому, у ОСОБА_11 з собою була арматура, завернута в газету. ОСОБА_9 в цей час вже пішов з будинку ОСОБА_6 .

Присутні накинулись на нього. В ході конфлікту ОСОБА_10 кілька разів вдарив його арматурою, а потім вони вчотирьох скрутили йому руки та зв`язали їх скотчем, поваливши його на диван.

При цьому, вони зняли з його штанів пояс з металевою пряжкою та, коли він лежав на дивані обличчям вниз із зав`язаними скотчем руками, його кілька разів ударили по голові, тулубу та ногам арматурою та ременем з металевою пряжкою.

В ході конфлікту до кімнати зайшла його дружина ОСОБА_8 , яка до того спала в сусідній кімнаті, та намагалась зупинити конфлікт.

Вони почали відштовхувати ОСОБА_8 , порвавши її светр. Васютін, при цьому, приставав до неї з непристойною пропозицією.

Згодом ОСОБА_10 , його син, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишили їх та пішли з будинку потерпілого ОСОБА_6 .

Після цього, приблизно о 23-24 годині вони з його дружиною ОСОБА_8 вдяглись та пішли звідти додому.

Коли вони виходили з будинку ОСОБА_6 , вони помітили відсутність велосипеда «Азимут», який належав його дружині.

Після того, як вони прийшли додому, його дружина ОСОБА_8 лягла спати, а він пішов шукати її зниклий велосипед.

Через два дні до нього приїхали співробітники міліції, яких він добровільно пустив до будинку.

Жодних речей він їм не видавав. Розписку про добровільну видачу болгарки та дрилі він написав під тиском.

Відповідаючи на питання, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що коли ОСОБА_10 в перший раз прийшов до будинку ОСОБА_6 , він почав розпивати спиртні напої разом з ними і вже під час розпиття спиртного між ним та ОСОБА_14 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 намагався вигнати його з будинку ОСОБА_6 та після якого ОСОБА_10 пішов додому.

Після цього у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 через те, що той некоректно висловлювався на адресу його дружини ОСОБА_8 . В ході цього конфлікту він завдав потерпілому ОСОБА_6 два удари долонями в обличчя.

Його конфлікт з ОСОБА_6 мав місце приблизно о 23 годині того ж дня.

Згодом, під час додаткових пояснень обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що коли до нього приїхали співробітники міліції, він не видавав їм добровільно електричну дриль та болгарку, викрадені у ОСОБА_6 , а лише розповів їм, що вказані речі знаходяться у ОСОБА_15 , який є племінником ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що він знав, що вказані речі ОСОБА_9 передав «в залог» ОСОБА_15 . Сам він до цих речей не має ніякого відношення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2015 року (точної дати він не пам`ятає) приблизно о 14 годині 00 хвилин до нього прийшов ОСОБА_5 та вони почали розпивати спиртні напої. Разом з ними в будинку були присутні дружина ОСОБА_5 ОСОБА_8 та їх спільний знайомий ОСОБА_9 .

Приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_9 пішов додому.

В приблизний період часу між 18-00 та 19-00 між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 виник конфлікт через те, що він звинуватив ОСОБА_5 в крадіжці аерозольного балончика з фарбою. В ході конфлікту ОСОБА_5 завдавав йому удари кулаками, а він, при цьому, лежав на підлозі та намагався заховатися від ОСОБА_5 під ліжко.

Згодом до будинку зайшли ОСОБА_10 з сином та допомогли йому, припинивши дії ОСОБА_5 .

Наступного дня він побачив, що у нього з будинку пропали електродриль та електроболгарка.

Ще на наступний день він звернувся з заявою до органів міліції. В той же день співробітники міліції повідомили йому, що викрадені у нього електроболгарка та електродриль були виявлені у ОСОБА_5 . При вилученні вказаних речей він присутній не був.

В той же день він разом зі співробітниками міліції поїхав додому до ОСОБА_5 , де йому показали його речі - електродриль та електроболгарку, які він впізнав.

Понятих, при цьому, він вдома у ОСОБА_5 не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає разом з обвинуваченим ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу.

Навесні 2015 року (точних дати та часу вона не пам`ятає) вона прийшла додому з роботи та займалась домашніми справами.

Через деякий час додому прийшов ОСОБА_5 та сказав, що їх запросив до себе в гості ОСОБА_6 , який є їх спільним знайомим.

Прийшовши разом з обвинуваченим ОСОБА_5 додому до потерпілого ОСОБА_6 , вони почали розпивати спиртні напої.

Через деякий час вони домовились з ОСОБА_6 , що залишаться ночувати в нього.

Ближче до вечора до ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_16 , який почав конфліктувати з ОСОБА_5 та через деякий час він пішов.

Після цього вона лягла спати та через деякий час прокинулась від шуму. Вийшовши в іншу кімнату, вона побачила, що її чоловік ОСОБА_5 зв`язаний лежить на дивані, а ОСОБА_16 , його син та два товариша його сина б`ють ОСОБА_5 .

Після того, як конфлікт закінчився, вони разом з обвинуваченим ОСОБА_5 пішли додому. Виходячи з будинку ОСОБА_6 вони побачили, що її велосипед, який стояв у дворі потерпілого ОСОБА_6 , зник.

Після цього вони пішли додому.

Вона не бачила, як ОСОБА_5 бив потерпілого ОСОБА_6 та дізналась про це потім.

Через кілька днів до них додому приїхали співробітники міліції та оглянули будинок, в якому вона проживала з обвинуваченим ОСОБА_5 . Жодних речей при ній співробітники міліції не вилучали.

Після цього робітники міліції забрали ОСОБА_5 та поїхали.

Про дриль та болгарку вона дізналась вже після того, як побачила ці речі на столі у відділі міліції.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2015 року (точної дати він не пам`ятає) приблизно о 07 годині ранку до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_5 та запропонував купити акумулятор, сказавши, що він належить ОСОБА_9 .

Він попросив ОСОБА_5 зайти через деякий час, поки він перевірить акумулятор.

Приблизно через годину ОСОБА_5 прийшов до нього разом з ОСОБА_9 .

Оскільки акумулятор був у справному стані, він погодився його купити. Гроші за акумулятор віддавав ОСОБА_9 , оскільки, як йому сказали, акумулятор був саме його.

Через декілька днів до нього приїхали співробітники міліції та вилучили вказаний акумулятор. ОСОБА_9 , при цьому, повернув йому гроші, раніше сплачені ним за вилучений акумулятор.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що навесні 2015 року (точно він не пам`ятає), він разом з обвинуваченим ОСОБА_18 та його дружиною ОСОБА_8 були в гостях у потерпілого ОСОБА_6 , де розпивали спиртні напої.

Через деякий час ОСОБА_5 кудись вийшов. Приблизно о 21 годині ОСОБА_6 ліг спати, а він взяв акумулятор, який стояв в будинку потерпілого ОСОБА_6 і пішов додому.

Наступного дня вранці він зустрів ОСОБА_5 та попросив його допомогти продати акумулятор, який він напередодні викрав у ОСОБА_6 .

Разом з ОСОБА_5 вони пішли до ОСОБА_17 та продали йому акумулятор.

Зазначив, що за крадіжку акумулятора він був засуджений вироком суду.

На отримані кошти вони купили горілки та продуктів і пішли до потерпілого ОСОБА_6 , де деякий час він, обвинувачений ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 вживали спиртні напої.

Через невеликий проміжок часу, ще у першій половині дня він пішов від ОСОБА_6 додому і більше в той день туди не повертався.

В той же день вночі до нього прийшли обвинувачений ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 йому розповів, що вдома у ОСОБА_6 його побили ОСОБА_10 , його син та двоє інших хлопців. Ближче до ранку ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 пішли додому. При цьому у них з собою не було ніяких речей.

Зазначає, що під час двох вказаних візитів до ОСОБА_6 він не бачив ОСОБА_11 та не бачив жодних конфліктів.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що в 2015 році (точної дати він не пам`ятає) він вранці відніс потерпілому ОСОБА_6 магнітофон, щоб той його відремонтував.

Приблизно о 20-21 годині того ж дня він пішов до ОСОБА_6 щоб дізнатись, чи не відремонтував він його магнітофон.

Коли він зайшов до подвір`я потерпілого ОСОБА_6 він побачив, що вхідні двері до будинку відкриті, а з будинку чутно якісь крики. Він заглянув до будинку через вікно та побачив, що потерпілий ОСОБА_6 лежить на підлозі, при цьому його голова та верхня частина тулуба знаходились під ліжком, а обвинувачений ОСОБА_5 завдає йому удари ногами в область тулуба. В кімнаті також знаходилась ОСОБА_8 , яка стояла поруч з ОСОБА_5 .

Він знаходився біля вікна приблизно десять секунд та побачив, як ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 приблизно три удари.

Він побіг додому, розбудив батька та розповів йому про ситуацію. Батько вдягся та вони вдвох пішли до будинку потерпілого ОСОБА_6 .

Зайшовши до будинку, вони намагались заспокоїти обвинуваченого ОСОБА_5 , але той кинувся на них з металевим ціпком.

В ході конфлікту йому вдалось перехопити ціпок у ОСОБА_5 та викинути його до сусідньої кімнати, після чого ОСОБА_5 схопив розкладний ніж, який лежав на столі, та почав махати перед ними та кричав, щоб вони шли звідти.

Йому вдалось за допомогою табуретки вибити з руки ОСОБА_5 ніж, після чого вони разом з батьком вдвох скрутили ОСОБА_5 руки та притисли його до підлоги.

При цьому, вони нічим не зв`язували руки обвинуваченого та не знімали з його брюк ремінь.

Під час конфлікту в будинку також перебувала дружина ОСОБА_5 . ОСОБА_8 , яка стояла неподалік. Коли вони з батьком скрутили ОСОБА_5 вона почала кричати на них та погрожувала викликати міліцію.

Через деякий час ОСОБА_5 сказав, що заспокоївся та попросив їх відпустити його. Вони відпустили ОСОБА_18 , після чого той забрав свій рюкзак темного кольору та пішов звідти разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 .

Вони допомогли потерпілому ОСОБА_6 піднятися. Оскільки у ОСОБА_6 було розбите обличчя, вони допомогли йому умитись та вклали спати, сказавши, щоб він зачинив за ними двері будинку.

Пояснив, що в той день він не бачив ОСОБА_9 вдома у потерпілого ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що в кінці березня 2015 року (дату він не пам`ятає) приблизно після 21 години 00 хвилин його розбудив його син ОСОБА_19 та сказав, що ОСОБА_5 б`є ОСОБА_6 в його будинку.

Він швидко вдягся та вони разом з сином пішли до будинку ОСОБА_6 , який жив неподалік.

Підійшовши до будинку він заглянув до будинку через вікно та побачив потерпілого ОСОБА_6 , який лежав на підлозі та обвинуваченого ОСОБА_5 , який завдавав ОСОБА_6 удари ногами по тулубу. ОСОБА_6 лежав на підлозі біля ліжка, а його голова та верхня частина тулубу були під ліжком. При цьому, ОСОБА_6 кричав, щоб його не били.

Коли вони з сином увійшли до будинку, ОСОБА_5 почав на них кидатись. При цьому, у нього в руках були металевий ціпок та ніж.

Його син ОСОБА_19 вибив ногою з рук ОСОБА_5 ніж, після чого вони разом з сином скрутили ОСОБА_5 руки та повалили його на підлогу. При цьому вони нічим не зв`язували його руки, а просто притиснули його до підлоги. В цей час до них в кімнату увійшла ОСОБА_8 .

Через деякий час ОСОБА_5 сказав що більше не буде і вони його відпустили.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішли з будинку ОСОБА_6 , а вони допомогли потерпілому підвестись та умитися. Потім, вже після 23 години ОСОБА_6 ліг спати, а вони пішли додому.

Наступного дня він дізнався від потерпілого ОСОБА_6 , що у нього пропали електродриль, болгарка та акумулятор. Наступного дня після цього ОСОБА_6 подав заяву до міліції.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді оперуповноваженого Запорізького РВ УМВС України в Запорізькій області.

Навесні 2015 року (точної дати він не пам`ятає) від одного з мешканців с. Новопетрівка Запорізького району Запорізької області поступила заява щодо крадіжки особистого майна - електроболгарки та електродрилі.

Виїхавши в с. Новопетрівка зі своїм напарником, вони прибули до потерпілого ОСОБА_6 та опитали його. Під час допиту потерпілий вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка могла вчинити крадіжку його майна.

Після цього вони проїхали до місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 та запитали його про вищезазначене викрадене майно. ОСОБА_7 впустив їх до свого будинку та добровільно видав їм електроболгарку та електродриль, які згодом упізнав потерпілий ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що навесні 2015 року (більш точно він не пам`ятає) увечері до нього прийшов ОСОБА_5 та запропонував купити електроболгарку та електродриль, які він приніс у пакеті. Марку та колір предметів він не пам`ятає.

ОСОБА_5 , при цьому, був один.

Він погодився та придбав у ОСОБА_5 зазначені електроприлади за 400 гривень - по 200 гривень за кожен.

Наступного дня приблизно об 11 годині 00 хвилин до нього приїхали співробітники міліції та запитали про електроболгарку та електродриль. Він розповів, що напередодні купував ці предмети у ОСОБА_5 .

Після цього вказані речі він передав співробітникам міліції. Жодних документів, при цьому, не складалось.

Висновком експерта № 762 від 15.04.2015 року встановлено, що ринкова вартість з урахуванням зносу станом на 25.03.2015 року електроболгарки FERM FAG-125N, на 230 Вт, придбаної у 2010 році може складати 346 грн. 80 коп. (том 2, а.к.п. 32-36).

Висновком експерта № 1009 від 06.05.2015 року встановлено, що ринкова вартість з урахуванням зносу станом на 25.03.2015 року електродрилі Powertec 600W 13mm Electric Impact Drill (РТ 82033), придбаної у 2010 році може складати 439 грн. 50 коп. (том 2, а.к.п. 38-41).

Висновком судово-медичної експертизи № 1125 від 30 березня 2015 року встановлено, що садно в правій тім`яній області, синці навколо обох очей у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Ушкодження виникли від дії тупих предметів.

Давність утворення ушкоджень не суперечить строку, що зазначений в обставинах справи.

Виникнення зазначених ушкоджень у гр. ОСОБА_6 можливе при будь-якому взаємному розташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зон ушкоджень.

Враховуючи локалізацію видимих ушкоджень у гр. ОСОБА_6 , експерт вважає, що йому було завдано не менше трьох травматичних впливів.

Виникнення усіх вищезазначених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 при одноразовому падінні на тупу плоску поверхню є малоймовірною (том 2, а.к.п. 27, 28).

Суд на підставі статей 86, 89, ч.ч. 1, 2 ст. 99, ст. 223 КПК України виключає з доказів у даному кримінальному провадженні розписку обвинуваченого ОСОБА_5 від 25 березня 2015 року про добровільну видачу ним співробітникам міліції речей, оскільки вона не відповідає вимогам допустимості доказів.

Вказана розписка не є документом в розумінні ч. 1 ст. 99 КПК України, оскільки вона отримана не в результаті проведення слідчих дій, як це передбачено ч. 2 ст. 93 КПК України та не відповідає вимогам до документів, встановлених ч. 2 ст. 99 КПК України.

Таким чином, розписка ОСОБА_5 від 25 березня 2016 року не відповідає критерію допустимості доказів, оскільки отримана без дотримання порядку, встановленого КПК України.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо недоведеності належними та допустимими доказами факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_6 , саме обвинуваченим ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, окрім розписки яка визнана судом недопустимим доказом, ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_21 співробітника органів внутрішніх справ, та потерпілого ОСОБА_6 , які істотно суперечать інших доказам в даному кримінальному провадженні.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в своїх показаннях в судовому засіданні зазначив, що він особисто не видавав співробітникам міліції викрадене у ОСОБА_6 майно, як про це зазначає свідок ОСОБА_21 , а лише вказав на особу, в якої це майно перебуває на свідка ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, що саме у нього було вилучено електроболгарку та електродриль співробітниками міліції. Будь-яких процесуальних документів, при цьому, не складалось.

Свідок ОСОБА_8 , яка проживає разом з ОСОБА_5 , суду пояснила, що вона не бачила вдома електроболгарки та електродрилі. Це узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що коли обвинувачений ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 зайшли до нього додому, повертаючись від ОСОБА_6 після конфлікту, у них з собою не було жодних речей.

Показання потерпілого ОСОБА_6 в частині того, що він вважає саме ОСОБА_5 винним у викраденні належних йому речей, за своєю суттю є його припущенням, яке не підтверджується іншими доказами в кримінальному провадженні та не може бути покладене в основу вироку.

В своїх показаннях в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 зазначив, що електроболгарку та електродриль впізнав потерпілий ОСОБА_6 , який в своїх показаннях в судовому засіданні підтвердив таке впізнання.

В той же час, невідомо як і де відбувалось впізнання ОСОБА_6 речей та за якими ознаками він їх впізнав, оскільки стороною обвинувачення не надано суду протоколу впізнання, складеного відповідно до статей 229, 231 КПК України.

Будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_6 стороною обвинувачення також не надано.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону, що їх подає.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд передбачено також вимогами частини 2 статті 67 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено можливість суду при розгляді справ застосовувати судову практику Європейського суду в якості джерела права.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».

Статтею 373 КПК України встановлено, що недоведеність факту вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим є однією з підстав для ухвалення виправдувального вироку щодо такого обвинувачення.

Проаналізувавши всю сукупність доказів в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом факту таємного викрадення ОСОБА_5 майна потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України слід виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

В той же час, в судовому засіданні було встановлено, що наприкінці березня 2015 року у вечірній період часу (встановити в судовому засіданні більш точні дату та час не вбачалось можливим), ОСОБА_5 перебував вдома у потерпілого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході спільного з потерпілим ОСОБА_6 вживання спиртних напоїв між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на завдання потерпілому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 не менше трьох ударів в область обличчя, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.

Вказані обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який зазначив, що коли він разом з потерпілим ОСОБА_6 вдома у останнього вживали спиртні напої, між ними стався конфлікт, в ході якого він завдав потерпілому кілька ударів в обличчя.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому ударів по обличчю обвинуваченим ОСОБА_5 .

Вказане повністю узгоджується з показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_20 , які в судовому засіданні пояснили, що бачили, як ОСОБА_5 завдавав потерпілому ОСОБА_6 удари ногами в область тулуба. При цьому, коли вони зайшли до будинку, щоб зупинити насильницькі дії ОСОБА_5 , обличчя потерпілого ОСОБА_6 було в крові.

Зазначені докази в сукупності з висновком судово-медичної експертизи № 1125 від 30 березня 2015 року підтверджують факт завдання обвинуваченим ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно того, що він вчинив насильницькі дії щодо потерпілого ОСОБА_6 для того, щоб захистити його дружину ОСОБА_8 від образи з боку потерпілого, оскільки судом з показань потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього свідка ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_20 встановлено, що завдання обвинуваченим ОСОБА_5 ударів потерпілому ОСОБА_6 відбувалось протягом тривалого часу. При цьому, на прохання потерпілого припинити насильницькі дії ОСОБА_5 не реагував. За таких обставин мотив злочину, скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 не впливає на його кваліфікацію.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.ст. 12, 24 КК України є умисним злочином невеликої тяжкості, думку потерпілого, який подав до суду письмову заяву від 23 червня 2015 року, в якій просив суд призначити ОСОБА_5 суворе покарання (том 1, а.к.п. 46), особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів (том 2, а.к.п. 6, 7), вчинив даний злочин під час проходження іспитового строку за іншим вироком суду (том 2, а.к.п. 10-13), не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра (том 2, а.к.п. 15), посередньо характеризується за місцем мешкання (том 2, а.к.п. 8) а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд не вбачає.

За таких обставин, враховуючи особу винного, який офіційно не правцевлаштований, для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України та враховуючи відсутність в даному кримінальному провадженні обставин, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин за даним вироком під час проходження іспитового строку за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року, суд визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України та з застосуванням правил ч. 1 ст. 72 КК України щодо складання різних видів покарань.

Витрати на залучення експертів не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки експертизи було проведено за обвинуваченням, вину ОСОБА_5 в якому не встановлено під час судового розгляду кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Початок строку покарання суд обраховує з дня ухвалення даного вироку суду та зараховує в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 за правилами ч. 5 статті 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з дня ухвалення даного вироку до дня набрання ним законної сили, суд зараховує у строк покарання за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України становить 25 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 25 січня 2013 року у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 25 днів позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня ухвалення даного вироку з 27 грудня 2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 29 квітня 2015 року по 14 вересня 2015 року та з 27 жовтня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили за правилами ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Речові докази: електроболгарку FERM FAG-125N, на 230 Вт та електродриль POWERTEC 600W 13mm Electric IMPACT DRILL, які передані на зберігання потерпілому залишити в користуванні власника: потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1