Справа № 404/916/17
Номер провадження 1-м/404/2/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький клопотання заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про визнання та виконання на території України вироку Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року, з урахуванням змін, внесених постановою суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 02.09.2016 року, яким засуджено
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровограда, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні дитину, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , за ст.30 ч.1, ст.228.1 ч.5 КК Російської Федерації до 6 років 6 місяців позбавлення волі,
В С Т А Н О В И В :
Міністерство юстиції України в особі заступника директора Департаменту - начальника Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернулося до суду з клопотанням для приведення у відповідність із законодавством України та визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року, з урахуванням змін, внесених постановою суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 02.09.2016 року.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явилася та подане до суду клопотання містить прохання заявника про проведення судового розгляду за відсутності представника Міністерства юстиції України.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважаючи його обґрунтованим.
Засуджений ОСОБА_6 , в судове засідання не доставлявся.
Судом, з урахування вказаного, думки прокурора, положень ст.610 КПК України, визнано можливим розглядати клопотання у відсутність засудженого ОСОБА_6 та представника Міністерства юстиції України.
Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Передача засуджених для відбування покарання з однієї держави в іншу регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року (в подальшому Конвенцією),
У відповідності до ч.1 ст.9 цієї Конвенції компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст.10 Конвенції, яка передбачає у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.
Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Крім того, згідно ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Судом встановлено, що вироком Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.30 ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, з відбуванням покарання в колонії суворого режиму.
Ухвалою Апеляційного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 18.11.2015 року вирок Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін.
Постановою касаційного суду Ханти-Мансійсського автономного округу-Югри від 02.09.2016 року вирок Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 18.11.2015 року відносно ОСОБА_6 змінено, пом`якшивши призначене покарання до 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Рішення суду набрало законної сили 18.11.2015 року та звернуто до виконання (а.с.23).

За законодавством України дії ОСОБА_6 відповідають змісту статей кримінального кодексу України, а саме готування до злочину, тобто ч.1 ст.14 КК України, та оскільки дії особи були направлені на збут наркотичного засобу в групі осіб, за попередньою змовою, та у особливо великому розмірі, то вказані діяння на території України кваліфікуються за ч.3 ст.307 КК України, відповідно санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, що не співвідноситься з призначеним касаційним судом Російської Федерації покаранням.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.10 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку та відповідно до п.2 ч.4 ст.610 КПК України, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави. Та відповідно до ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року кримінальне покарання засудженої особи не повинно посилюватися.

Враховуючи викладене, додаткова міра покарання за ч.3 ст.307 КК України у вигляді конфіскації майна відносно ОСОБА_6 в даному випадку застосована бути не може та суд вважає за необхідне визнати вказаний вирок в частині призначеного судом Російської Федерації покарання у виді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати відповідно до вироку Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року з часу затримання, а саме з 25.08.2015 року, зарахувавши в строк покарання час знаходження під вартою з 21.03.2015 року по 24.08.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 р., ст.7 КК України, ст.610 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд,-

ПОСТАНОВИВ :
Вирок Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року, з урахуванням змін, внесених постановою касаційного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 02.09.2016 року, яким визнано винним ОСОБА_5 та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.30 ч.1, ст.228.1 ч.5 КК Російської Федераціїз пом`якшенням покарання до 6 років 6 місяців позбавлення волі - визнати і виконувати на території України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.14 ч.3 ст.307 КК України з пом`якшенням покарання до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати відповідно до вироку Сургутського районного суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 25.08.2015 року з часу затримання, а саме з 25.08.2015 року, зарахувавши в строк покарання час знаходження під вартою з 21.03.2015 року по 24.08.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда, протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя Кіровського
районного суду
м.Кіровограда ОСОБА_1