Справа № 601/2871/14-к
Провадження №1-кп/601/4/2017
У Х В А Л А
15 червня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

під час судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 18 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 18 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому судом 03 травня 2017 року у судовому засіданні, обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою терміном до 30 червня 2017 року, оскільки існували ризики визначені в ухвалі суду про застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому просить суд врахувати недоведеність наявності обставин, які виправдовують подальше тримання його під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід задовольнити з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як встановлено до обвинуваченого ОСОБА_7 судом 06 березня 2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та впродовж судового розгляду кримінального провадження, останньому продовжувався термін строку тримання під вартою до 30 червня 2017 року, оскільки існував ряд ризиків визначених ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону відповідно до якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості обвинувачених, тому під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, які продовжують існувати, оскільки подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою буде суперечити Конвенції, адже час, який останній перебуває під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час ще не є доведеним.

Відтак, оцінюючи сукупність обставин, а саме: не доведення стороною обвинувачення обставин, що ризики, які залишились виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та можуть бути підставами для подальшого втручання у права особи на свободу, тривале тримання ОСОБА_7 під вартою - протягом чотирьох місяців, а також наявності у нього постійного місця проживання, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками, доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і може забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким запобіжним заходом на думку суду є домашній арешт з покладенням на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники орган Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які на даний час мають місце, а саме: незаконно переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених. Крім того суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому наступні обв`язки, зокрема: прибувати за першою вимогою до суду; утримуватись від спілкування із обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 201, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - задовольнити.

Змінити раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби.

У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за першою вимогою до суду, утримуватись від спілкування із обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, свідками.

Встановити строк дії ухвали в частині зміни запобіжного заходу до 00 год. 00 хв. 12 серпня 2017 року.

Після оголошення ухвали, негайно доставити до місця проживання ОСОБА_7 і звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення Кременецьким ВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурору, а також направити в Кременецький ВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: