Справа № 159/3443/16-к
Провадження № 1-кп/159/15/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженки с. Височинівка, Марківського району Луганської області, одруженої, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої : 05.02.2008 року Луцьким міським судом Волинської області за ч. 1ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.11.2014 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 20.07.2016 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 07.11.2014 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , повторно 29 червня 2016 року близько 15 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля пологового будинку, що в м. Ковелі по вул. Вітовського, 22, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, різким рухом руки зірвала з шиї останньої золотий ланцюжок вартістю 7 596 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень, тим самим відкрито заволоділа чужим майном, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати по ст.186 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , повторно, відкрито викрала чуже майно, чим вчинила кримінальне правопорушення (злочин ), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаюється, підтвердила, що дійсно викрала в потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок зірвавши його з шиї потерпілої, а потім здала його в майстерню «Золоте руно", і при перегляді відео файлів оптичного DVD диска вилученого з камери відео спостереження, розміщеної в приміщенні майстерні «Золоте руно», що по вул. Незалежності,172 в м. Ковелі підтвердила, що саме вона зафіксована при здачі золотого ланцюжка і отриманні грошей за нього.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 29 червня 2016 року вона зустрілась з обвинуваченою ОСОБА_4 та хлопцем по імені ОСОБА_8 в центрі м. Ковеля, а потім пішла з ними на територію пологового будинку, де розпивали горілку. Потім ОСОБА_9 підійшла до неї та зірвала із шиї золотий ланцюжок і штовхнула руками та крикнула ОСОБА_10 , щоб тікав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що в кінці червня 2016 року в центрі м. Ковель він був разом із ОСОБА_4 , де зустріли жінку, яку було звати ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_4 запропонувала ОСОБА_12 піти та випити горілки. ОСОБА_4 горілки не вживала. Він із ОСОБА_12 після вживання горілки сильно сп`яніли і ОСОБА_12 хотіла вже йти додому. В цей час ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_12 та зірвала з її шиї ланцюжок, штовхнула ОСОБА_12 руками, а ланцюжок кинула на землю, і сказала йому підняти. Він підняв і передав ОСОБА_13 ланцюжок та після цього вони побігли . Далі він та ОСОБА_4 зайшли до ювелірної майстерні «Золоте руно», де ОСОБА_4 здала ланцюжок і всі виручені гроші близько 2900, 00 грн. забрала собі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона працює в ювелірній майстерні «Золоте руно». В кінці червня 2016 року біля 16 години вона перебувала на робочому місці, і в цей час до приміщення зайшли жінка та молодий хлопець. Жінка виявила бажання здати золотий ланцюжок. Вона прийняла в неї золотий ланцюжок і виплатила жінці за це десь приблизно 2900,0 грн. Після цього жінка та хлопець залишили приміщення ювелірної майстерні.

Протоколом огляду предметів від 15 липня 2016 року стверджується, що в приміщення ювелірної майстерні «Золоте руно» зайшли жінка та молодий хлопець. При цьому жінка здала ланцюжок і отримала від працівниці майстерні гроші.Після перегляду відеофайлів оптичного DVD диска, вилученого з камери відео спостереження, розміщеної в приміщенні майстерні «Золоте руно», що по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона та ОСОБА_11 зафіксовані на відео файлах при здачі нею золотого ланцюжка і отриманні грошей за нього.

Ксерокопією ярлика на золотий ланцюжок ,який був придбаний ОСОБА_6 та викрадений у неї ОСОБА_7 стверджується, що на час придбання вартість золотого ланцюжка становила 7596,00 грн..

Аналізуючи дослідженні докази суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ст. 186 ч.2 КК України повністю доведена в судовому засіданні визнанням вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, яка підтвердила факт відкритого викрадення нею золотого ланцюжка в потерпілої ОСОБА_6 при обставинах викладених в обвинувальному акті, показами потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка зірвала з її шиї золотий ланцюжок, показами свідка ОСОБА_11 , який підтвердив покази потерпілої ОСОБА_6 та вказав на обвинувачену ОСОБА_4 , як на особу, що відкрито заволоділа золотим ланцюжком ОСОБА_6 зірвавши його з шиї останньої та в подальшому здала його в ювелірну майстерню «Золоте руно» і отримала грошові кошти, показами свідка ОСОБА_15 , яка підтвердила, що отримала від ОСОБА_4 золотий ланцюжок та виплатила їй за нього грошові кошти, протоколом огляду предметів від 15 липня 2016 року та відео файлами з оптичного DVD диска.

Суд вважає, що покази усіх учасників кримінального провадження є послідовними, не суперечать один одному , повністю доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) ,передбаченого ст.186 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд відносить щире каяття, яке полягає в тому, що ОСОБА_7 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_6 визнала вину та розповіла про обставини вчинення цього злочину.

Судом також враховується, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, і вчинила новий корисливий злочин під час іспитового терміну та негативно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які обтяжували б покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно обвинуваченої ОСОБА_7 слід обрати покарання в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року, то остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі слід визначити за правилами ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази по справі вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2014 року і остаточно до відбування ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років .

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 02 березня 2017 року.

Речовий доказ: оптичний носій інформації (диск) БУБ+К., на якому знаходяться матеріали відео зйомки камер відеоспостереження ювелірної майстерні «Золоте Руно» - знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_7 в той самий строк, з часу отримання ним копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Станом на 02.03.2017 року вирок законної сили не набрав.

Головуючий:ОСОБА_1