Справа № 385/1565/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2017м. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000570 від 18.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки громадянки України, освіта базова загальна середня, маючої на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст.89 КК не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.09.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебувала на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебував ОСОБА_7 , 1989 р.н., житель с. Котовка, Гайворонського району.
Під час спільного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 почав бійку із ОСОБА_4 та заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця підборіддя та саден підборіддя, правого плеча та правого ліктьового суглобу, які згідно акту судово-медичного експерта № 178 від 19.09.2016 року відносяться до категорії легких. В цей час у ОСОБА_4 , з мотиву особистої неприязні до ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 невизначеного обсягу тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в той час, коли ОСОБА_7 знаходився попереду неї спиною до останньої, в період часу з 20 години 00 хвилин по 20 годину 10 хвилин, взяла кухонного ножа, що знаходився на дерев`яній тумбочці, на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_6 , та, утримуючи вищевказаного ножа в правій руці, лезом від себе, завдала одного удару в область спини справа, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітки справа. Після чого потерпілий ОСОБА_7 , повернувшись обличчям до ОСОБА_4 , почав забирати у неї ніж, з метою припинити протиправні дії останньої, однак у відповідь ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії та керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , утримуючи ножа в правій руці лезом від себе та перебуваючи навпроти ОСОБА_7 приблизно на відстані 1 метру, завдала йому одного удару в область передньої поверхні черевної порожнини по середній лінії, заподіявши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення живота.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 180 від 21.09.2016 року на тілі ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: колото - різаного проникаючого поранення грудної клітки справа та колото - різаного проникаючого поранення живота, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю. Показала, що обставини, встановлені органами досудового розслідування та викладені в обвинувальному висновку нею визнаються повністю, не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у скоєні нею кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяня, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст. ст. 349 ч. 3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченої визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, які нею не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 скоїла умисний тяжкий злочин, як особа ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та перебування на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненому, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілий претензій морального та матеріального характеру не має, суд приходить до висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376, КПК України суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз по справі в загальному розмірі 13231 грн.

Речові докази: упаковку від зіскобу сухої речовини бурого кольору та лезо ножа зі слідами РБК, зразок крові ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_4 , чоловічу футболку зі слідами РБК, які передані на зберігання до камери речових доказів Гайворонського ВП - знищити.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області, через Ульяновський районний суд Кіровоградської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1