Справа №: 398/3963/15-к
УХВАЛА
"19" січня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
- всіх, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч., ч. 2, 3 ст. 185 КК України,-
та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, так як ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які були враховані та оцінені при обрані даного запобіжного заходу залишились, так як допитано тільки декілька свідків, а тому обвинувачений може впливати на тих свідків, які ще не з`явились, враховуючи показання двох свідків, які були допитані в суді, то вбачається його лідерська позиція. Крім того, він вже зараз відбуває покарання за вчинення корисливого злочину.
Щодо клопотання заявленого захисником ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, то прокурор вважає, що це не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи, що не допитані всі свідки, тому він може вчиняти на них тиск, а також немає підстав, щоб стверджувати про його стійкі соціальні зв`язки.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає та подала клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що він перебуває під вартою майже 1 рік 7 місяців. Вважає, що на даний час відпали ризики, передбачені ст..177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи впливати на свідків. Сама лише тяжкість злочину, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_9 має родину - батька та матір, з якими він спілкується та має постійне місце проживання, проживає зі співмешканкою на протязі декількох років, виховує та утримує її малолітню дитину.
ОСОБА_9 підтримує клопотання захисника.
Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , обвинувачені, підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 з тих же підстав.
Заслухавши клопотання прокурора та захисника ОСОБА_5 , думку обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Судом встановлено, що враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні тяжкого корисливого злочину, міра покарання якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою суду від 09.12.2016 р. було продовжено запобіжний захід в виді тримання під вартою до 09.02.2017 року.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, навіть з урахуванням того, що він вже фактично відбув міру покарання, яка була йому призначена за попереднім вироком та те, що він має постійне місце проживання, суд вважає, що належна процесуальна поведінка ОСОБА_11 на судовому розгляді справи на даний час не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки як вбачається з обвинувального акту, він обвинувачується у вчинені злочинів, які ним були вчинені після винесення вироку Олександрійським міськрайонним судом від 31.03.2014 року. Тому відносно ОСОБА_9 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання), то вони не забезпечать на даному етапі судового розгляду належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Тримання під вартою є співмірним, доцільним запобіжним заходом для перешкоджання обвинуваченому у спробах спотворення фактичних обставин, а відтак встановленню істини по кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких умов виключається застосування менш суворих запобіжних заходів по відношенню до обвинуваченого.
Заслухавши клопотання прокурора та захисника ОСОБА_5 , думку обвинувачених та їх захисників, суд вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів, починаючи з 09.02.2017 року по 08.04.2017 року.
Керуючись ст., ст. ч. 1, 3 ст. 331, 177, 194, 205 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 09.02.2017 року по 08.04.2017 року, включно.
Копію ухвали направити в Кіровоградську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Головуючий: