Справа № 344/1467/15-к
Провадження № 1-кп/344/31/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прилбич Яворівського району Івано-Франківської області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого завідуючим господарством в ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358 (в редакції 05.04.2001), ч.4 ст.358 (в редакції 07.04.2011) КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив використання завідомо підроблених документів. Злочини вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_9 з метою незаконного розірвання шлюбу з ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбав підроблене рішення суду від 10.03.2005 №2-596/2005 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу. В подальшому 24.11.2005 ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою реєстрації розлучення з ОСОБА_10 , подав у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі РАЦС) завідомо підроблене рішення суду від 10.03.2005 №2-596/2005 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу.

На підставі вказаного підробленого рішення суду відділом РАЦС безпідставно внесено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за №865 від 24.11.2005 та видано два свідоцтва про розірвання шлюбу між ними від 26.04.2005: на бланку серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 та на бланку серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в Апеляційному суду Івано-Франківської області у відкритому судовому засіданні 04.07.2013 у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу з апеляційною скаргою ОСОБА_9 на рішення Івано-Франківського міського суду від 30.04.2013 стороною відповідача ОСОБА_9 подано з апеляційною скаргою 2 копії завідомо підробленого свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 26.04.2005 на бланку серії НОМЕР_2 , що видане на ім`я ОСОБА_10 , таким чином ОСОБА_9 використав вказане завідомо підроблене свідоцтво.

В результаті використання ОСОБА_9 завідомо підробленого документа Апеляційним судом Івано-Франківської області винесено ухвалу про скасування рішення суду від 30.04.2013, яким у задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу відмовлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав. Суду пояснив, що одружився з потерпілою 07.08.1998, у шлюбі народилося двоє дітей. Після народження другої дитини їх стосунки погіршилися, а тому наприкінці 2004 - на початку 2005 з потерпілою звернулися в ЗАГС щодо розірвання шлюбу. У ЗАГС їм повідомили, що для розірвання шлюбу їм слід звернутися до суду. Звернулися за консультацією до адвоката ОСОБА_11 , який повідомив, що за 300 доларів надасть їм таке судове рішення. Наскільки пригадує, у ОСОБА_11 заповнювали якісь заяви, можливо, про розгляд справи без їх участі, а також долучали копії документів. Безпосередньо до суду не звертався, участі у судових засіданнях не брав. Десь у травні 2005 отримав у ОСОБА_11 рішення Івано-Франківського міського суду про розірвання шлюбу між ним і ОСОБА_10 (не пригадує, оригінал чи копію). Про те, що це рішення підроблене не знав. Для реєстрації розірвання шлюбу ходили в ЗАГС окремо, здається, ОСОБА_10 раніше нього. Отримав необхідні документи в ЗАГС. У квартирі зберігалися 2 оригінальні примірники виданих ЗАГС свідоцтв про розірвання шлюбу на його ім`я та на ім`я ОСОБА_10 . Після цього ще прожили в одній квартирі в різних кімнатах до 2007 року. Обидвоє змінили паспорти, щоб не було у них відмітки про перебування у шлюбі. Потерпіла виїхала за кордон. У 2013 році одружився ще раз, знаючи, що шлюб між ним і ОСОБА_10 розірвано. Із працівником РАГСУ свідком ОСОБА_12 не знайомий. Наскільки пригадує, в апеляційному суді було надано витяг із ЗАГСу про розірвання шлюбу, точніше знає його представник ОСОБА_8 , що брав участь у судових засіданнях.

Потерпіла ОСОБА_10 у судові засідання не з`являлась, на адресу суду надійшла заява потерпілої про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з тривалим перебуванням за межами України. При цьому потерпіла вказала, що не була безпосереднім очевидцем використання обвинуваченим підроблених документів.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_9 , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами, в тому числі аудіозаписом судового засідання апеляційного суду від 04.07.2013, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Так, свідок ОСОБА_13 , дружина обвинуваченого, суду показала, що з ОСОБА_9 познайомилася восени 2008 року, одружилися 15.01.2013. На час знайомства ОСОБА_9 вказав, що розлучений з 2005 року і має дітей від першого шлюбу. З 2010 року проживала з обвинуваченим в с.Угорники, на той час ОСОБА_9 з першою дружиною не проживав, хоч і місце його проживання зареєстровано у АДРЕСА_1 . У с.Угорники розпочали будівництво, заклали фундамент у жовтні 2012. Діти від першого шлюбу проживають з батьками. Від чоловіка відомо, що справу про розірвання шлюбу розглядали у 2013, рішення про поділ майна подружжя і стягнення аліментів були у березні 2013. Документів, які подавав чоловік до суду, не бачила, знає все тільки з його слів.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що у 2002-2005 працювала помічником розпорядника у ВРАЦС у м.Івано-Франківську. З обвинуваченим і потерпілою не знайома, події мали місце 10 років тому, тому деталей не пам`ятає. Допускає, що у коридорі хтось попросив її допомогти заповнити бланк для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу. У графі «вона» внесла дані замість дружини, за це притягувалася до кримінальної відповідальності, звільнена за закінченням строків давності притягнення. Чи була на той час заповнена графа «він» - не пам`ятає. Хто саме отримував свідоцтво не пам`ятає. Записи вносила у листопаді 2005 року, а не квітні 2005, як вказано у свідоцтві про розірвання шлюбу. Свідоцтво про розірвання шлюбу не видавала. Коли було розірвано шлюб не знає.

Свідок ОСОБА_14 , двоюрідний дядько обвинуваченого, вказав, що потерпілу ОСОБА_10 знає з часу одруження з його племінником. В шлюбі обвинувачений і потерпіла перебували з 1997 року до 2010 року, доки обвинувачений переїхав до іншої жінки. Тоді ОСОБА_16 вказав, що розлучився. Чи ходила ОСОБА_15 на родинні свята до обвинуваченого і потерпілого не знає, може і бачив її, коли приходив туди. Однак в останні роки (2004-2005) стосунки між обвинуваченим і потерпілою погіршились, тому на свята до них не приходили, лише ОСОБА_17 з дітьми до 2009 року приїжджав до них вгості в село. Не бачив, щоб з 2010 року ОСОБА_16 жив з ОСОБА_18 . В с.Угорники ОСОБА_16 проживає з другою дружиною ОСОБА_19 і їх дочкою ОСОБА_20 . Щодо офіційної реєстрації шлюбу ОСОБА_17 і ОСОБА_19 свідку невідомо, весілля не було. Про свідоцтво про розірвання шлюбу між обвинуваченим і потерпілою від 26.04.2005 свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що є родичкою обвинуваченого і потерпілої. Доки потерпіла жила в Україні, близько з нею спілкувалася, зустрічались сім`ями, ходили в гості. Вкінці 2010 ОСОБА_10 повідомляла про те, що в неї з ОСОБА_17 сімейні проблеми. У 2013 потерпіла подала на розірвання шлюбу, в 2014 повідомила, що шлюб розірвано. З моменту одруження і до розірвання шлюбу ОСОБА_17 і ОСОБА_21 проживали разом. НОМЕР_4 тісні стосунки не підтримували, тільки зустрічалась із дітьми. З приводу підроблення документів їй нічого не відомо.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 28.07.2014, отримано тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходилися у відділі ДРАЦ РС Івано-Франківського міського управління юстиції: актового запису від 24.11.2005 про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заяви про розірвання шлюбу від 24.11.2005 та рішення Івано-Франківського міського суду від 10.03.2005 про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з можливістю їх вилучення їх оригіналів на строк дії даної ухвали для проведення експертизи (т.2 а.с.14-18).

У судовому засіданні оглянуто речовий доказ - рішення Івано-Франківського міського суду від 10.03.2005 про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 : аркуш паперу формату А4, який містить наступний текст «№2-596/2005. Рішення іменем України. 10 березня 2005 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_22 , секретаря ОСОБА_23 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу, вирішив: позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зареєстрований 07 серпня 1997 року відділом РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис №940….» Вказаний документ містить рукописні підписи навпроти прізвищ судді та секретаря, а також два відтиски печатки з написом «Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області. Ідентифікаційний код 02891693» (т.2 а.с.7, постанова від 28.07.2014, т.2 а.с.98)

Відповідно до листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за №39422 від 22.07.2014, 10.03.2005 рішення по цивільній справі №2-596/2005 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу Івано-Франківським міським судом не виносилось, згідно реєстраційних форм обліку архівних справ Івано-Франківського міського суду в період з 01.01.2005 до 31.12.2005 цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про розірвання шлюбу в Івано-Франківському міському суді не зареєстрована (т.2 а.с.8)

З копії заяви про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 24.11.2005 вбачається заповнення тексту форми від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з підписами осіб (т.2 а.с.9)

Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу №865 від 24.11.2005, внесено відомості про ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як осіб, що розривають шлюб, видано свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 відповідно, що стверджено підписами від імені осіб, що розривають шлюб (т.2 а.с.10).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , вбачається що дане свідоцтво видане на ім`я ОСОБА_9 26.04.2005 (т.2 а.с. 11), а з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 , вбачається що дане свідоцтво видане на ім`я ОСОБА_10 26.04.2005 (т.2 а.с.12)

18.07.2014 та 28.07.2014 у ОСОБА_10 отримано зразки підписів від її імені для проведення судово-почеркознавчої експертизи, що підтверджується заявою ОСОБА_10 та відповідними протоколами (т.2 а.с.19-27).

Аналогічно 08.08.2014 отримано зразки підписів у ОСОБА_9 від його імені, а також 01.08.2014 від імені ОСОБА_10 для проведення судово-почеркознавчої експертизи, що підтверджується його заявою та відповідними протоколами (т.2 а.с.28-36).

Також 26.12.2014 отримано зразки підписів у ОСОБА_12 для проведення судово-почеркознавчої експертизи, що підтверджується відповідним протоколом (т.2 а.с.37-40).

Відповідно до висновку експерта №09/03-567 від 02.01.2015, рукописні написи у стовпчику «ВОНА» у заяві про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 24.11.2005 та підпису у графі «ВОНА» у заяві про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 24.11.2005 виконані однією особою ОСОБА_12 (т.2 а.с.41-46).

З висновку експерта №09/03-17 від 17.01.2015, підпис у графі «ВІН» у заяві про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 24.11.2005, ймовірно, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою. Дати відповідь в категоричній формі буде можливо при наявності вільних зразків підписів ОСОБА_9 (т.2 а.с.47-51).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13.03.2015 ОСОБА_12 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї за ч.1 ст.358 КК України (в редакції 2001 року зі змінами і доповненнями станом на 24.11.2005) закрито. З ухвали вбачається, що 24.11.2005 ОСОБА_12 склала завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення, а саме заяву про реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у якій всі пункти у графі «ВОНА» власноручно заповнила та підписала від імені ОСОБА_10 без її відома та згоди. На підставі завідомо підробленої заяви про реєстрацію розірвання шлюбу відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції безпідставно внесено актовий запис за №865 від 24.11.2005 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т.2 а.с.58).

Також долучено належно засвідчену копію цивільної справи №344/4385/13-ц, відповідно до якої позивач ОСОБА_10 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу 25.03.2013. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_9 позов визнав. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.04.2013 за участю позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_9 позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , що зареєстрований 07.08.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис №940. 15.05.2013 відповідач ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду, зазначивши, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 25.04.2005, його шлюб з позивачем вже розірваний і з даного приводу здійснено актовий запис №291 від 26.04.2005. До апеляційної скарги обвинуваченим додано 2 копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 26.04.2005, у якому зазначено, що це свідоцтво видано ОСОБА_10 . Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.07.2013 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_9 , скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 30.04.2013, у задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 відмовлено (т.2 а.с.53-78)

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.01.2014 позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 задоволено частково, проведено поділ майна подружжя (т.2 а.с.80-83).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 за позовом ОСОБА_10 до відділу реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, третьої особи ОСОБА_9 про зобов`язання анулювати актовий запис №291 від 26.04.2005 та визнати недійсним свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виданого відділом РАЦС ІФ МУЮ 26.04.2005 відмовлено (т.2 а.с.87-89).

З дослідженого безпосередньо у судовому засіданні звукозапису судового засідання Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.07.2013 у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 вбачається, що разом з апеляційною скаргою апелянтом обвинуваченим ОСОБА_9 подано суду 2 примірники копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 26.04.2005 на ім`я ОСОБА_10 , а також стороною апелянта у судовому засіданні надано суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану №1 від 23.04.2013 з відомостями про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду №2-598/2005 та актовий запис №865 від 24.11.2005.

Вказаний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану за клопотанням сторони захисту долучено до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.104).

Таким чином, дослідивши всі подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 05.04.2001) та ч.4 ст.358 КК України (в редакції 07.04.2011) як використання завідомо підроблених документів.

Твердження сторони захисту про те, що потерпілій ОСОБА_10 було достеменно відомо про наявність як рішення Івано-Франківського міського суду №2-598/2005 та актовий запис №865 від 24.11.2005, так і свідоцтва про реєстрацію розірвання щлюбу між нею та ОСОБА_9 жодним чином не спростовують того факту, що ОСОБА_9 умисно використовував зазначені підроблені документи. Навіть безпосередньо з показів обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він до суду з позовом про розірвання шлюбу не звертався, а рішення про розірвання шлюбу отримував у адвоката. Також суд зауважує, що обвинуваченим ОСОБА_9 разом з апеляційною скаргою подано 2 копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 26.04.2005, що видана не на його ім`я, а на ім`я ОСОБА_10 ..

ОСОБА_9 раніше несудимий, на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працевлаштований, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання .

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у межах за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 05.04.2001) та ч.4 ст.358 КК України (в редакції 07.04.2011) у виді штрафу.

Під час судового розгляду встановлено, що злочин, передбачений за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 05.04.2001) ОСОБА_9 вчинив 24.11.2005, а злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України (в редакції 07.04.2011) - 04.07.2013, а тому відповідно до ст.49 КК України ОСОБА_9 слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання, на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 05.04.2001) та ч.4 ст.358 КК України (в редакції 07.04.2011) та призначити покарання:

за ч.3 ст.358 КК України (в редакції 05.04.2001) штраф в розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

за ч.4 ст.358 КК України (в редакції 07.04.2011) штраф в розмірі 50 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УК у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, банк отримувача: ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" 1475 грн 76 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз №09/03-567 від 02.01.2015 та №09/03-17 від 17.01.2015.

Речові докази зберігати при матеріалах справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1