Провадження № 1-кп/643/238/17
Справа № 643/1200/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2017 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 8.12.1980 року Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 141 ч. 2 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна; 24.08.1982 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ст. ст. 122 ч. 1, 43 КК України засудженого до 4 років 1 міс. та 9 днів позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.09.1990 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ст. ст. 17, 85 ч. 3 засудженого до позбавлення волі строком на 1 рік; 30.08.1991 року Жовтневим судом міста Мінська за ст. 143 ч. 2 КК України засудженого до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікування від алкоголізму; 02.02.1994 року Фрунзенським районним судом міста Харкова за ст. 196 - 1 ч. 1 КК України засудженого до виправних робіт строком на 2 роки з утриманням 20 % від заробітної плати; 29.06.1995 року Харківським районним судом за ст. 184 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 1 рік; 28.05.1997 року Ленінським районним судом міста Харкова за ст. ст. 141 ч. 2, 206 ч. 1, 42 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму; 22.06.2001 року Золочівським районним судом Харківської області за ст. 81 ч.3, 17 ч. 2, 81 ч. 3, 42 КК України засудженого до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму; 4.03.2010 року Московським районним судом міста Харкова за ст.ст.15ч.1,185ч.2,15ч.1, 186 ч. 2, 70 КК України засудженого до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком на 3 роки, згідно постанови Московського районного суду м.Харкова від 30.07.2010 р. направлений для відбування призначеного покарання, звільнений по відбуттю строку покарання 30.08.2014 р., який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 5 жовтня 2014 року в нічний час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту, що виник між ним та його знайомою ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала за місцем мешкання ОСОБА_6 , діючи за раптово виниклим наміром, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно, за допомогою табурету наніс останній не менше шести ударів та не менше трьох ударів лівою ногою в область живота, внаслідок чого, потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта №1910 - с/14 від 6.11.2014 року, були спричинені наступні тілесні пошкодження: закрита тупа травма живота у вигляді масивного крововиливу в брижейку тонкого кишківника та її розривом та внутрішнім крововиливом, синця із садном та внутрішньо - шкірними крововиливами на його фоні на передній поверхні живота, в середньому відділі, з правої сторони, яка має ознаки тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпечності для життя. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень настала смерть потерпілої ОСОБА_7 .
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину не визнав, пояснивши що тілесних ушкоджень ОСОБА_7 він не наносив.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина в скоєнні даного злочину доведена наступними доказами.

Так, сам обвинувачений визнає той факт, що 05.10.2014 р. він перебував в приміщенні своєї квартири АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 , де вони разом розпивали спиртні напої, і він мав намір вступити з потерпілою у інтимні стосунки, для чого вони роздяглися, але внаслідок того, що потерпіла знаходилася у стані сильного алкогольного сп`яніння він свої наміри не здійснив.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 49/1910-с /14від 22.11.2014 року потерпілій ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні пошкодження: закрита тупа травма живота у вигляді масивного крововиливу в брижейку тонкого кишківника та її розривом та внутрішнім крововиливом, синці із саднами та внутрішньо - шкірними крововиливами на його фоні на передній поверхні живота, в середньому відділі, з правої сторони, яка має ознаки тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпечності для життя. Причиною смерті ОСОБА_7 стала вказана травма живота с крововиливом в брижейку кишківника і її розривом, яка привела до внутрішнього крововиливу та розвитку масивного крововиливу, що і стало причиною смерті. ( т.1 а.с. 193-197).
Згідно з протоколом огляду місяця події від 05.10.2014 року, який був проведений з участю понятих та спеціаліста, в кв. АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті. При огляді трупа ОСОБА_7 були встановлені численні тілесні ушкодження. Труп ОСОБА_7 разом з вилученими речами був направлений для проведення експертизи в ХОБСМЕ № 2 м. Харкова (т.2 а.с. 3-7).
Відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги № 3765 від 05.10.2014 року виклик поступив 03 год. 43 хв. та по прибуттю на місце в 03 год. 50 хв. було встановлено біологічну смерть ОСОБА_7 до прибуття бригади ШМД (т.1 а.с.170).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2014 року з участю ОСОБА_6 , останній пояснив та показав обставини спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, в ході пояснень зазначив, що потерпіла зайшла до ванної кімнати, де він запропонував їх вступити з ним в інтимні стосунки, але вона відмовилася, чим визвала у нього агресію, і так як вона впала на спину, то він наніс їй 4 або 5 ударів босою ногою з направленням зверху до низу. Потім він пішов до кухні, де взяв кухонний дерев`яний табурет, яким наніс 3 удари потерпілій в черевну частину направленням ударів зверху до низу. Після чого він відтягнув її до ліжка, поклав на ліжко, ліг поряд та заснув. Коли він прокинувся, то зрозумів що потерпіла вже мертва та викликав швидку допомогу. При проведенні слідчого експерименту проводилась фотозйомка, яка приєднана до матеріалів справи. (т.2 а.с.23-33).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.12.2014 року в ході огляду квартири АДРЕСА_2 безпосередньо після проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 була оглянута квартира та був вилучений табурет, яким ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження. (т.2 а.с.37-38).
Відповідно до висновку експерта № 62/1910-с/14 від 02.01.2015 року, не виключається спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 , при обставинах, на які посилається ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту та не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень, встановлених у ОСОБА_7 в результаті травматичного впливу табуретом, вилученого у ході огляду квартири, при обставинах на які посилався ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту. (т.2 а.с. 34-36).
Допитаний в судовому засіданні свідок - експерт ОСОБА_8 підтвердив висновки експертиз в повному обсязі та пояснив, що для проведення дослідження йому надавався такий речовий доказ як табурет, і шляхом його огляду та співставлення за характером та локалізацією нанесених потерпілій тілесних пошкоджень був зроблений висновок про можливість нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті, цим табуретом як то розповідав на слідчому експерименті сам обвинувачений.
За клопотанням обвинуваченого судом досліджувався речовий доказ табурет, чим були спростовані твердження ОСОБА_6 про відсутність даного доказу у сторони обвинувачення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - фельдшер бригади ШМД показала суду, що по приїзду на виклик за адресою кв. АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_7 з признаками насильницької смерті. ОСОБА_6 знаходився за даною адресою та супроводжував бригаду швидкої медичної допомоги до квартири, де був знайдений труп. У зв`язку з виявленим були викликані представники органів внутрішній справ. Свідок також пояснила, що ОСОБА_6 пояснював, що потерпіла на момент зустрічі з ним вже перебувала у стані алкогольного сп`яніння, потім вони разом із потерпілою в його квартирі продовжили розпивати спиртні напої, а саме, «бояришник», після чого потерпіла пішла до кімнати, а коли він зайшов до цієї кімнати, то вона вже була мертвою. Наявність у потерпілої чисельних пошкоджень на тілі він пояснював тим, що вона спілкувалася на вулиці із жінками «легкої поведінки» та там падала.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в суді показав, що він прибув до квартири за адресою кв. АДРЕСА_2 на прохання матері ОСОБА_7 , де його зустрів ОСОБА_6 , та пояснив, що в його квартирі померла ОСОБА_7 . Він піднявся з ОСОБА_6 до квартири, де побачив труп ОСОБА_7 , яка мала численні синці із саднами та крововиливами. Наявність у потерпілої чисельних пошкоджень на тілі ОСОБА_6 пояснював тим, що ОСОБА_7 впала, коли ходила до туалету. На його запитання щодо неможливості отримання таких пошкоджені від падіня ОСОБА_6 починав значно нервувати. Коли приїхали співробітники органів внутрішніх справ, він був залучений до проведення слідчих дій в якості понятого, і в його присутності та присутності іншого понятого та спеціаліста був проведений огляд трупу та місця події.
Таким чином, аналізуючи докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиннені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_7 суд вважає безпідставними, так як вони спростовуються матеріалами справи. І розцінює дані показання обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності за вчинений ним злочин. При цьому, суд враховує, що показання обвинуваченого щодо тих обставин, при яких на його думку потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні пошкодження весь час відрізняються. Так, свідкам ОСОБА_10 він давав одні пояснення, свідку ОСОБА_9 зовсім інші, про що зазначено вище у вироку суду. В суді ж ОСОБА_6 взагалі пояснив, що після того як вони випили на кухні «бояришник» ОСОБА_7 пішла до ванної кімнати, де впала, потім він підняв її і вона ще випила «пузирьок бояришника» і пішла спати. Близько 12 години вона прокинулася, одяглася та пішла з квартири. Повернулася через 2 години та розповіла, що познайомилася з бродягам, з якими ще випила «бояришник», а потім вони її побили та пограбували. Оскільки вона трималася руками за живіт, він запропонував їй викликати швидку допомогу, але вона відмовилася, і вони разом лягли спати. Близько о 3 годині ночі він прокинувся та зрозумів, що у ОСОБА_7 вже відсутні ознаки життя, в зв`язку з чим він викликав бригаду швидкої допомоги. Поясняюючи підстави, з яких він надавав на досудовому слідстві зовсім інші показання, в яких він визнавав себе винним, ОСОБА_6 зазначив, що він визнавав себе винним, оскільки розраховував перебувати на свободі під час досудового слідства та повірив обіцянкам працівників правоохоронних органів, що йому призначать за вироком суду покарання з іспитовим строком, але коли його взяли під варту, то він вирішив у суді змінити свої показання і став не визнавати свою вину.
Обставин, передбачених ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання судом не встановлено.
Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 на період часу , до якого відноситься скоєння кримінального правопорушення, знаходився в стані гострої алкогольної інтоксикації, міг розуміти свої дії та керувати ними.
Судом вивчалась особа обвинуваченого та встановлено, що останній раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
При визначення покарання суд враховує вищезазначені дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що обтяжують покарання, і призначає його в межах санкції статті КК України, за якою засуджується у вигляді позбавлення волі.
Судьбу речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 ( дев`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 17.12.2014 р., тобто з моменту фактичного затримання. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.12.2014 р. (фактичне затримання по 20.06.2017 р. включно) з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань №27» залишити без змін.
Речові докази по справі знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1