Справа № 739/1412/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/575/2017
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0000270 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта незакінчена вища, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді домашнього арешту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 червня 2016 року до 29 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 5535 грн. матеріальної шкоди, та 100000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 243 грн. 60 коп. та за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 367 грн. 70 коп.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 2114 грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертиз у ході досудового розслідування.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 26 червня 2016 року, близько 21 години, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на проїжджій частині вул. Центральна у с. Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, поблизу нежилого господарства №55, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті потерпілого, за допомогою розкладного ножа завдав одного проникаючого поранення в грудну клітину ОСОБА_12 , внаслідок чого останній помер у короткий проміжок часу, який вимірюється хвилинами. Причиною смерті ОСОБА_12 стало колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця, ускладненого масивною внутрішньою крововтратою крововиливом у навколосерцеву сумку, ліву плевральну порожнину.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив скасувати вирок місцевого суду та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції ретельно не перевірив зібрані у ході досудового розслідування докази з точки зору їх допустимості, та дійшов хибного висновку про винуватість ОСОБА_9 . Вказав, що в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, натомість сам обвинувальний акт повністю дублює повідомлення про підозру, що є неприпустимим. Зокрема, обвинувальний акт не містить відомостей про конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Також, у порушення п.7 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті вказано, що кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано. В той же час, у цьому ж обвинувальному акті зазначено, що потерпілою ОСОБА_11 до ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди. Також вказав на невідповідність цивільного позову вимогам ч.ч.4, 5 ст.128КПК України та п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, оскільки в ньому не вказана ціна позову. Крім того, на думку апелянта, є недопустимими доказами протоколи огляду трупа від 26-27 червня 2016 року та протоколи огляду автомобіля від 27.06.2016 року, так як указані слідчі дії були проведені з рядом істотних порушень та до внесення відомостей до ЄРДР. Також, у порушення вимог ч.5 ст.171, ч.2 ст.237 КПК України, після проведення вищевказаних слідчих дій, з клопотаннями про накладення арешту на тимчасово вилучене майно або про легалізацію проведення обшуку, ні слідчий, ні прокурор до слідчого судді не зверталися, що свідчить про явну незаконність проведення цієї слідчої дії та недопустимість усіх доказів, одержаних унаслідок її проведення. Постався на безпідставну відмову захиснику під час судового провадження у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень в обвинуваченого ОСОБА_9 , через розбіжності між висновком експерта №73 від 27.06.2016 р. та актом судово-медичного консультативного дослідження №11 від 15.12.2016 р. При цьому, вказаний акт судом не досліджувався на підставі того, що він не є висновком експертизи, та особу, яка його складала не попереджено про кримінальну відповідальність. Вказав на недопустимість такого речового доказу, як протокол огляду ножа від 27.06.2016 р., так як дана слідча дія була проведена з порушеннями, зокрема, без добровільної згоди власника на проникнення до господарства; у заключній частині протоколу не вказано відомості про вилучені речі і документи; не вказаний спосіб ознайомлення зі змістом протоколу; відсутні відомості про опечатування ножа із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду; відсутні відомості про носій комп`ютерної інформації, на який відбувалась фіксація цифровим фотоапаратом «Саnon» та не долучений носій інформації. Крім того, до участі у слідчій дії в якості понятого залучено ОСОБА_13 , який є товаришем і кумом обвинуваченого, що, на думку сторони захисту, є порушенням ч.7 ст.223 КПК України. Також послався на невідповідність показів свідка ОСОБА_14 , даних під час судового розгляду, їхнім поясненням, викладеним у вироку, а також на суперечливість показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Крім того, судом не перевірено важливі для з`ясування події, встановлені кримінальним провадженням обставини, а саме: перевезення в автомобілі предмету, що має ознаки холодної зброї битки, факту наявності у крові ОСОБА_12 3,55 проміле алкоголю та інше.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, підтвердив свої покази, дані ним у суді першої інстанції, та пояснив, що під час конфлікту ОСОБА_12 наніс йому битою кілька ударів у різні частини тіла. Ніж обвинувачений дістав з метою самозахисту. Наміру завдавати будь-кому ушкодження чи убивати не мав, смерті не бажав і не допускав, оскільки розмір ножа невеликий. Він пішов назустріч ОСОБА_12 , який був із битою, щоб налякати його ножем і припинити конфлікт, але випадково ударив, при цьому куди бив не бачив. Коли ОСОБА_12 стало зле, то вони з ОСОБА_15 відвезли його до лікарні. У ході конфлікту він особисто отримав синці на передпліччях. Також пояснив, що того дня він був одягнутий у кольорові шорти та світлу футболку, ОСОБА_12 теж був у шортах та світлій футболці, а ОСОБА_15 у шортах та темній футболці.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, його вина знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитаний у судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_15 пояснив, що 26 червня 2016 року, близько 21:00 год., він на власному автомобілі їхав у село до матері разом з ОСОБА_17 . По дорозі вони зустріли ОСОБА_9 , який йшов їм назустріч по правій стороні дороги та вів у руках велосипед, і його дружину ОСОБА_18 , яка рухалась по лівій стороні; вказані особи були нетверезі. Коли вони об`їжджали ОСОБА_9 , то останній у сторону транспортного засобу зробив рух, ніби збирається кинути велосипед на автомобіль. Проїхавши вперед приблизно метрів 10, він, вирішивши з`ясувати у ОСОБА_9 його наміри, здав назад і спитав у ОСОБА_9 що той хотів, на що останній відповів йому нецензурною лайкою і дістав з кишені ножа. При цьому, ОСОБА_9 знаходився біля передніх дверей автомобіля зі сторони водія і стегном підпирав двері, перешкоджаючи виходу з авто. У цей час ОСОБА_12 вийшов з автомобіля з переднього пасажирського сидіння і, обходячи автомобіль спереду, направився до ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_15 штовхнув ОСОБА_9 і той упав на землю, що дозволило відкрити двері і вийти з автомобіля; ніж весь цей час залишався у ОСОБА_9 в руках. Він крикнув ОСОБА_12 , що у ОСОБА_9 в руках ніж, та направився до багажника за битою, при цьому чув, як ОСОБА_12 та ОСОБА_9 словесно з`ясовують стосунки, але криків чи звуків боротьби не було. Діставши биту, він побачив, що ОСОБА_9 вже відводить руку від ОСОБА_12 , а на останньому була кров. Побачивши це він кинувся на ОСОБА_9 і один раз ударив того битою по плечу. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_9 вже наніс йому удар ножем, а останній та його дружина говорили, що вбити таким ножем неможливо. ОСОБА_12 ставало гірше, тому вони з ОСОБА_19 посадили його в автомобіль і повезли до лікарні. Пояснив, що того дня він був одягнутий в темну футболку і шорти, а ОСОБА_9 та ОСОБА_12 були у світлих футболках; ОСОБА_12 бити в руках взагалі не тримав і ОСОБА_9 нею не бив. Неподалік, позаду від місця події метрів за 30, бачив автомобіль темно-синього кольору, проте, коли вони везли ОСОБА_12 у лікарню, то автомобіля вже не було.

Свідок ОСОБА_16 у місцевому суді пояснив, що ввечері 26.06.2016 року, він на власному автомобілі синього кольору їхав з м. Новгород-Сіверський і по дорозі, в районі с. Горбове, бачив авто, біля якого з боку місця водія на землі лежали два велосипеди, неподалік стояли дівчина та хлопці. В одного з хлопців, який був одягнений у синю футболку, в руках була бита, якою він наніс удар в область голови іншому хлопцеві. Обережно об`їхавши їх, він поїхав далі, при цьому встиг помітити, як потім із кущів вказані особи діставали когось у світлій футболці. Згодом, побачивши по телебаченню сюжет про дану подію, вирішив повідомити поліцію про те, що йому відомо.

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_9 26.06.2016 року, близько 21:00 год., їхали додому на велосипедах із гостей, де вживали спиртні напої. При цьому рухались по одній стороні проїзної частини: вона їхала попереду, а чоловік позаду. Їм назустріч по дорозі їхав автомобіль, який, проїхавши вперед, раптом зупинився, а потім здав назад та зупинився біля них. Із автомобіля вийшли водій та пасажир, дістали з автомобіля биту і сказали, що вона з чоловіком завадили їх руху. Потім ОСОБА_12 став бити ОСОБА_9 битою, а її чоловік, відмахуючись та маючи намір налякати, ударив останнього ножем. Побачивши на ОСОБА_12 кров, вона допомогла ОСОБА_9 та ОСОБА_15 посадити потерпілого в автомобіль і вони повезли потерпілого до лікарні. Вказала, що бита була в руках у ОСОБА_12 , саме він замахувався на її чоловіка, а ОСОБА_15 на той момент розмовляв з нею і не міг бачити того, що відбувалось між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , так як вони були у нього за спиною. Окрім того, зазначила, що саме ОСОБА_21 і ОСОБА_12 спровокували конфліктну ситуацію. Останні, вийшовши з автомобіля, одразу почали нецензурно лаятись та погрожували провчити її чоловіка. Наміру вбивати ОСОБА_12 у ОСОБА_9 не було, про що свідчить те, що він допомагав рятувати потерпілого.

Допитаний у місцевому суді в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_22 пояснив, що він є лікарем-хірургом Шосткинської ЦРЛ. Під час його чергування, в лікарню у супроводі двох чи трьох молодих людей, був доставлений чоловік, який на момент огляду вже не мав ознак життя. У відношенні хворого протягом приблизно 30 хвилин були проведені реанімаційні заходи, але безрезультатно, тому було констатовано смерть вказаного чоловіка.

Свідок ОСОБА_23 , допитаний у суді першої інстанції у режимі відеоконференції, пояснив, що він працює лікарем Новгород-Сіверської ЦРЛ і в червні 2016 року проводив огляд ОСОБА_9 перед тим, як останнього мали помістити в ІТТ. ОСОБА_9 був у свідомості, на загальне самопочуття не скаржився, у нього були виявлені ушкодження, які відображені у довідці. Вказав, що руки ОСОБА_9 при огляді були оголені і у разі наявності на них інших ушкоджень, зокрема на передпліччях, вони б були виявлені і зафіксовані.

Допитана у суді першої інстанції у режимі відеоконференції експерт ОСОБА_24 пояснила, що вона є лікарем судово-медичним експертом і проводила судово-медичну експертизу ОСОБА_9 . Висновок №73 від 27.07.2016 року зроблено на підставі особистого огляду ОСОБА_9 та медичних документів, зокрема, в частині ушкодження пальця на руці, оскільки для надання медичної допомоги при порізі викликалася швидка, лікарями якої були вжиті відповідні заходи. Пояснила, що приблизно о 10:00 год. вона оглядала ОСОБА_9 в присутності адвоката, при цьому обвинувачений одразу звернув її увагу на руки, зігнувши їх в ліктях і показавши тілесні ушкодження на них. Про садно на плечі та поріз на пальці він не говорив, вказані ушкодження були виявлені нею самостійно під час подальшого огляду. Окрім того, пояснила, що виявлені у ОСОБА_9 , тілесні ушкодження, зокрема садна, виникли внаслідок трьох ударів. Під час огляду, ОСОБА_9 говорив, що удари були нанесені дерев`яною битою. На момент огляду садна вже мали «кірку», що свідчить про те, що вони були нанесені не раніше, ніж за 6 годин до огляду. «Садна» і «подряпини» у випадку з ОСОБА_9 , це одні і ті ж ушкодження. Садно виникає одразу після нанесення ковзаючого удару і не може проявлятися через деякий час, не помітити його неможливо. Яким предметом були нанесені ушкодження у виді саден ОСОБА_9 , був це предмет один чи декілька, експерт сказати не може, оскільки не відобразилась особливість поверхні предмета, яким ушкодження наносились. Стверджувати, що ушкодження виникли в один момент експерт не може, допускає, що між ними міг бути деякий проміжок часу. Від падіння садна у ОСОБА_9 виникнути не могли, оскільки вони виникли внаслідок динамічної ковзаючої дії тупого предмета на шкіру і могли бути нанесені як зі сторони сторонніх осіб, так і внаслідок самоушкодження.

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду експерт ОСОБА_25 пояснив, що він працює в Шосткинському відділенні СМЕ і проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_12 , за результатами якої складено висновок № 113 від 15.08.2016 року. Пояснив, що ушкодження, які виявлені на трупі, зокрема колото-різана рана в області серця, характерна для точкового удару ножем направленого вістрям уперед. При цьому ознаки, які б свідчили про нанесення удару навідмаш, зокрема наявність інших додаткових побічних слідів, подряпин тощо, які повинні були виникнути у разі нанесення вказаного удару відсутні. Тобто, удар ножем, який нанесений ОСОБА_12 , був чіткий, цілеспрямований і нанесений з прикладенням достатньої сили, а не здійснений навідмаш.

Окрім показань свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- рапортом чергового Новгород-Сіверського ВП від 26.06.2016 року про надходження 26.06.2016 року о 22:20 год. повідомлення старшого інспектора Шосткинського ВП ГУНП про те, що до Шосткинської ЦРЛ був доставлений ОСОБА_12 з ножовим проникаючим пораненням грудної клітки в області серця, який помер у лікарні, і особою, яка нанесла ОСОБА_12 тілесні ушкодження та на яку вказав потерпілий, є ОСОБА_9 (т.1, а.к.п.7);

- протоколом огляду місця події від 27.06.2016 року, згідно якого на ділянці автодороги по вул. Центральній в с. Горбове Новгород-Сіверського району, в напрямку від с. Юхнове в бік с. Гірки, на щебені та землі було виявлено пляму бурого кольору розміром 29х16 см, біля якої на землі наявні сліди від лежання чи падіння; на відстані 70 см від плями та 20 см від краю дороги виявлено поверхневий слід автомобільної шини; на відстані 6 м від вищевказаної плями та 3 м від правого краю дороги на асфальті виявлено 16 плям бурого кольору діаметром в середньому приблизно від 0.5 до 1 см, розміщених одна біля одної, з яких зроблені змиви; також ліворуч від даних плям близько за 1.5 м знаходяться дві аналогічні плями бурого кольору, з яких також зроблені змиви (т.1, а.к.п.8-12);

- протоколом огляду ножа від 27.06.2016 року, згідно якого ніж, який був добровільно виданий ОСОБА_20 і яким, з її слів, ОСОБА_9 26.06.2016 року завдав удар ОСОБА_12 , є складним, загальною довжиною 18 см, з довжиною леза 8 см, товщиною від 0.1 см до 1 см; ручка ножа металева з дерев`яними вставками коричневого та золотистого кольору, і має довжину 10 см та ширину 1 см; на лезі біля ручки наявні незначні нашарування бурого кольору (т.1, а.к.п.13-14);

- протоколом огляду трупа від 26.06.2016 27.06.2016 року, згідно якого у приймальному відділенні Шосткинської ЦРЛ був оглянутий труп чоловіка, одягнутого в футболку сірого кольору, яка має лінійне косо-висхідне пошкодження з відносно рівними краями на лівій передній боковій поверхні у верхній третині; тканина навколо пошкодження просякнута речовиною бурого кольору у виді плями; аналогічні нашарування речовини бурого кольору у виді плям виявлені на футболці спереду в районі коміру, на шортах та трусах; на лівій боковій поверхні грудної клітки трупа по передній підпахвовій лінії в області 5 міжребер`я наявна косовисхідна лінійна рана з рівними краями, лівий край якої скошений, правий підритий; на передніх поверхнях обох колінних суглобах наявні садна червоного кольору (т.1, а.к.п.17-21);

- протоколом огляду автомобіля від 27.06.2016 року, згідно якого в автомобілі BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , на передньому пасажирському сидінні з лівої сторони у верхньому лівому куті, з лівої сторони на спинці, на ручці, з лівої сторони на чохлі підголовника, під сидінням на резиновому килимку, порозі, у правому верхньому куті задньої частини сидіння наявні нашарування речовини бурого кольору у виді плям; також біля переднього пасажирського сидіння був виявлений рушник з нашаруванням речовини бурого кольору (т.1, а.к.п.22-31);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 27.06.2016 року, згідно якого на трупі на лівій боковій поверхні грудної клітки по передній підпахвовій лінії в ділянці 5 міжребер`я була виявлена колото-різана косо-висхідна лінійна рана з рівними краями, лівий край якої скошений, правий підритий; рана є проникаючою в грудну порожнину з пошкодженням міжреберних м`язів; наявні аналогічні пошкодження серцевої сумки та серцевого м`язу (т.1, а.к.п.35-38);

- висновком експерта № 113 від 15.08.2016 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 стало колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця та ускладнене масивною внутрішньою крововтратою крововиливом в навколосерцеву сумку, ліву плевральну порожнину; даних, які б вказували на можливу боротьбу ОСОБА_12 з особою, яка нападала чи самооборону не встановлено; смерть могла наступити 26.06.2016 року близько 21:00 год.; збереження життя ОСОБА_12 у випадку своєчасного надання кваліфікованої медичної допомоги неможливе; направлення ранового каналу зліва направо, дещо знизу вверх, в косо-висхідному напрямку глибиною 7 см (т.1, а.к.п.158-160);

- висновком експерта № 1966, 121(б) від 10.08.2016 року, згідно з яким на вилучених під час огляду проїзної частини в с. Горбове змивах з плям бурого кольору та щебені; вилучених в автомобілі BMW д.н.з. НОМЕР_1 змивах з плям бурого кольору, рушнику, чохлі підголовника сидіння; вилучених під час огляду трупа ОСОБА_12 футболці, шортах, двох грошових купюрах по 2 грн. та вилучених при затриманні ОСОБА_9 футболці і шортах виявлена кров людини; з урахуванням груп крові осіб, які проходять по справі, виявлена кров може належати ОСОБА_12 ; належність виявленої крові ОСОБА_9 та ОСОБА_15 можлива тільки за умови змішування (за умови присутності особи (осіб), яким притаманний антиген В, які з супутнім антигеном Н, так і без нього (т.1, а.к.п.110-134);

- висновком № 37 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2016 року, згідно з яким у вказану дату, о 03:10 год. у ОСОБА_9 було встановлено алкогольне сп`яніння 0,5% (т.1, а.к.п.193);

- матеріалами слідчих експериментів від 27.06.2016 року, проведених за участі свідка ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 , у тому числі відеозаписами вказаних процесуальних дій, які повністю узгоджуються з показаннями вказаних свідків, даними ними в судовому засіданні (т.1, а.к.п.71-79, 80-92).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту на те, що в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, відсутні відомості про конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , є безпідставним, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

В той же час, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які клопотання обвинуваченого чи його захисників до суду під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту, що також є підтвердженням правильності даного процесуального документу.

З тих же підстав не заслуговують на увагу і доводи апелянта щодо наявних суперечностей між відомостями в обвинувальному акті про відсутність майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та наявним цивільним позовом потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, а також невідповідність цивільного позову вимогам ч.ч.4, 5 ст.128КПК України та п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, через відсутність ціни позову.

Твердження сторони захисту про недопустимість таких доказів, як протокол огляду трупа від 26-27 червня 2016 року та протокол огляду автомобіля від 27.06.2016 року, оскільки вказані слідчі дії були проведені з істотними порушеннями та до моменту внесення відомостей до ЄРДР, а також на відсутність клопотань слідчого чи прокурора після проведення вищевказаних слідчих дій про накладення арешту на тимчасово вилучене майно або про легалізацію проведення обшуку, є непереконливими, з огляду на наступне.

Так, за фактом скоєння вбивства ОСОБА_12 органом досудового розслідування відомості до ЄРДР були внесені невідкладно після проведення огляду місця події; складені процесуальні документи повністю відповідають положенням кримінального процесуального законодавства України.

Крім того, огляд транспортного засобу BMW було здійснено з дозволу його власника ОСОБА_15 .

Після проведення слідчої дії, вказаний автомобіль не вилучався, а тому підстав для звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у слідчого не було.

Згідно ч.7 ст.223 КПК України, понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

А тому, доводи сторони захисту про те, що до участі у слідчій дії в якості понятого залучено ОСОБА_13 , який є кумом обвинуваченого, що є порушенням ч.7 ст.223 КПК України, не заслуговують на увагу, так як жодним чином не впливають на правильність і достовірність фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зазначених у протоколі огляду місця події від 26-27 червня 2016 року та протоколі огляду ножа від 27.06.2016 року.

Крім того, посилання апелянта на недопустимість такого речового доказу, як протокол огляду ножа від 27.06.2016 року, є непереконливими, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції ні сам обвинувачений, ні його захисники не заперечували, що саме вилучений 27 червня 2016 року у господарстві ОСОБА_20 розкладний ніж, є знаряддям убивства ОСОБА_12 .

Також не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що судом не перевірено важливі для з`ясування події, обставини, встановлені кримінальним провадженням, а саме перевезення ОСОБА_15 у автомобілі предмету, що має ознаки холодної зброї битки, оскільки згідно п.12 висновку експерта №1966, 121(б) від 10 серпня 2016 року біта, вилучена 27.06.2016 року під час огляду автомобіля «БМВ 530», р.н. НОМЕР_1 , до категорії холодної зброї не відноситься (т.1, а.к.п.124, 128).

Доводи сторони захисту про порушення місцевим судом принципу змагальності сторін, обмеження сторони захисту у наданні суду своїх доказів, яке виразилось у відмові захиснику під час судового провадження у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень в обвинуваченого ОСОБА_9 , а також відмові дослідити акт судово-медичного консультативного дослідження № 11 від 15.12.2016 року, є безпідставними.

Так, наданий під час судового провадження стороною захисту акт судово-медичного консультативного дослідження ОСОБА_9 №11 від 15.12.2016 року, складений спеціалістом у галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_26 на підставі письмового клопотання адвоката ОСОБА_27 , обґрунтовано не взято судом першої інстанції до уваги, оскільки вказаний акт дослідження не є висновком експерта й особа, яка його складала, не попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно з вимогами КПК України.

Крім того, згідно висновку експерта № 73 від 27.07.2016 року, у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді садна на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині та на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, садно на передній поверхні лівого плеча у середній третині, котрі виникли від дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючої поверхні не відобразилися, з боку сторонніх осіб, і які в своїх сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; також виявлено тілесне ушкодження у виді різаної рани нігтьової фаланги вказівного пальця правої кисті, котре виникло від дії предмету, що має ріжучу поверхню і дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 по давності утворення можуть відповідати даті 26.06.2016 року; виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу не менше 4 (чотирьох) травмуючих дій; вказаний комплекс тілесних ушкоджень не міг утворитися при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі на раму велосипеда та/або інші його тверді частини; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 знаходяться в ділянках тіла досяжних для самопошкодження (т.1, а.к.п.101-102).

Також, згідно показань допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_28 , які здійснювали огляд ОСОБА_9 перед поміщенням в ІТТ, останні не виявили у нього тілесних ушкоджень на передпліччях, хоча проводили огляд ретельно та цікавились в обвинуваченого щодо наявності скарг на здоров`я. Було виявлено та зафіксовано лише садно на плечі та поріз на пальці.

Крім того, експерт ОСОБА_24 , яка наступного дня проводила експертизу, зазначила, що ОСОБА_9 одразу ж звернув її увагу на садна на передпліччях, говорив, що вони болять, при цьому садно на плечі та поріз на пальці вона виявила вже самостійно, без допомоги ОСОБА_9 . Експерт не виключала, що між виникненням саден міг бути деякий проміжок часу і вони могли виникнути внаслідок самоушкодження.

Невідповідність, на думку апелянта, показань свідка ОСОБА_14 , даних ним під час судового розгляду, його поясненням, викладеним судом у вироку, не заслуговує на увагу через інформативний характер показань даного свідка, які не доводять та не спростовують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, так як свідок не бачив подій, що відбулися після зупинки автомобіля, та обвинуваченого і його дружину, які їхали на велосипедах.

Посилання захисника на суперечливість показів свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є непереконливими, оскільки саме покази цих свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами, зокрема матеріалами слідчих експериментів, проведених за участі вказаних осіб на досудовому розслідуванні.

В той же час саме свідчення ОСОБА_20 , яка є дружиною обвинуваченого, є неконкретними, непослідовними, не узгоджуються з показаннями інших свідків, зокрема щодо того, коли і яким чином ОСОБА_12 вийшов з автомобіля, коли в руках ОСОБА_12 з`явилась бита, а в руках ОСОБА_9 з`явився ніж, хто наносив ОСОБА_9 удари битою.

Так, із досліджених у місцевому суді протоколів слідчих експериментів від 29.06.2016 року та від 27.06.2016 року, проведених за участю ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_20 , убачається, що пояснення, які надавали вказані особи при проведені вищезазначених процесуальних дій різняться з показаннями, які вони надавали в судовому засіданні, зокрема щодо кількості та місця нанесення ударів битою ОСОБА_9 зі сторони ОСОБА_12 ; моменту появи бити та ножа; щодо особи, яка дістала биту з автомобіля.

Крім того, доводи сторони захисту, що обвинувачений лише захищався від незаконних дій ОСОБА_12 , котрий битою наносив йому удари, спростовуються показами свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що того дня був одягнений в темну футболку і удар битою ОСОБА_9 наносив він особисто, а не ОСОБА_12 , котрий того дня був одягнутий у сіру футболку. До того ж свідок ОСОБА_16 , також вказав, що саме чоловік у темній футболці наносив удар битою іншому чоловікові. При цьому, в суді апеляційної інстанції обвинувачений підтвердив, що того вечора, під час конфлікту, він та ОСОБА_12 були одягнені в футболки світлого кольору, а на ОСОБА_15 була футболка темного кольору.

За таких обставин, позиція ОСОБА_9 про те, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_12 , а наносячи останньому удар ножем, захищався від його протиправних дій та наніс удар ножем випадково, є захисною і спростовується вищенаведеним, оскільки, завдаючи цілеспрямований удар ножем у грудну клітку потерпілого, тобто в місце розташування життєво важливих органів, прикладаючи при цьому достатню силу, діючи динамічно та рішуче, що підтверджується тим, що лезо ножа довжиною 8 см утворило рановий канал глибиною 7 см, тобто майже повністю увійшло в тіло ОСОБА_12 , обвинувачений мав на меті саме позбавити життя ОСОБА_12 і передбачав наслідки свого діяння у виді смерті ОСОБА_12 та бажав їх настання.

Характер та тяжкість тілесних ушкоджень, які були виявлені в ОСОБА_9 , в сукупності з поведінкою останнього та ОСОБА_20 під час конфлікту, не свідчать про реальну загрозу дій ОСОБА_12 по відношенню до життя і здоров`я обвинуваченого чи його дружини та спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не мав наміру завдавати ОСОБА_12 тілесні ушкодження чи убивати його, не бажав і не допускав наслідків у виді смерті ОСОБА_12 , а захищаючись, хотів налякати останнього ножем та припинити конфлікт, але випадково наніс удар.

Отже, позицію сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення останнім відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, його молодий вік; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.115 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4