Дата документу 27.01.2017 Справа № 554/1841/16-к
Справа № 554/1841/16-к
Провадження № 1-кс/554/978/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
представника володільця майна - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
В ході досудового слідства встановлено, що службові особи кредитної спілки ВППО «Офіцерська Кредитна спілка», в період часу з серпня 2006 року по листопад 2008 року на території м. Полтава, вчинили розкрадання чужого майна, шляхом розтрати та зловживання службовим становищем, а також вчинили службове підроблення, а саме сформували кредитні справи на ім`я сторонніх осіб без їх згоди та відома, долучили до них документи, які містили завідомо неправдиві відомості, приєднали до кредитних справ громадян завідомо підроблені довідки про доходи, підробили підписи позичальників, отримали (вилучили) з каси спілки готівкові кошти замість осіб, зазначених у видаткових документах, таким чином заволоділи коштами спілки на загальну суму понад 1800000 грн.
Потерпілим визнано юридичну особу ВППО «Офіцерська кредитна спілка».
Підозрюваними в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Встановлено, що у своїй власності підозрювана ОСОБА_6 має гараж № НОМЕР_1 , розташований в обслуговуючому кооперативі «Імпульс 2», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Опитна, 23Г, відповідно до ордеру № 273 від 21.08.2002 року.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити наклавши арешт на майно підозрюваної, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків.
Представник володільця майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та прохав суд відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту з огляду на недоведеність наявності права власності підозрюваної на гараж.
Представником володільця майна в судовому засіданні не було надано документів, які б підтверджували належність на праві власності вказаного майна іншим особам.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_6 , а саме гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться в об`єднаному кооперативі «Імпульс 2», за адресою: м.Полтава, вул.Опитна, 23Г .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1