Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/467/17
провадження № 1-кп/368/50/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000055 від 25.01.2016 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переселення Кагарлицького району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурорів Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 24 січня 2016 року приблизно о 14 год. 10 хв. прибув на 74 кілометр + 250 метрів автодороги Київ - Знам`янка на технічно справному автомобілі марки «ИЖ Москвич - 412», номерний знак НОМЕР_1 , у власних справах, де перебував на узбіччі вказаної проїзної частини в напрямку м. Обухів Київської області.
В подальшому 24.01.2016 р. приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки ИЖ «Москвич - 412», номерний знак НОМЕР_1 , та перебуваючи на 74 км + 250 метрів автодороги Київ - Знам`янка проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував її зміну та розпочав здійснення маневру розвороту транспортного засобу у напрямку м. Кагарлик при цьому не переконався, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме: для автомобіля марки «Мерседес» модель Е 190, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по проїзній частині вказаної автодороги зі сторони м. Кагарлик в напрямку м. Обухів, чим грубо порушив п. 10.1. (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечнім і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) Правил дорожнього руху України, стверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» модель Е190, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Мерседес», моделі Е190, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав середньої ступені тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку № 6 від 17.02.2017 р. за результатами проведення судово-медичної експертизи встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому задньо-верхнього краю і частково дна правої вертлюгової западини, що відноситься до середнього ступеню тілесних ушкоджень, яке могло утворитися при обставинах, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Відповідно до висновку експерта № 347ат від 30.03.2017 р. за результатами проведення судової інженерно - технічної експертизи за спеціальністю «дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» встановлено, що у даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки ИЖ «Москвич - 412», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами дорожньої розмітки 1.1 п. 34 та 10.1 Правил дорожнього руху України.
За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Москвич - 412», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 невідповідні вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Можливість попередження зіткнення, для водія автомобіля марки ИЖ «Москвич -412», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 полягала у своєчасному виконанні ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого не було перешкод технічного характеру.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали, а саме: отриманням ОСОБА_7 середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав та суду пояснив, що 24.01.2016 р. приблизно о 14 годині 00 хвилин він перебував за місцем свого проживання та вирішив поїхати до автодороги Київ - Знам`янка назбирати дров для опалення будинку. Дрова вирішив збирати у захисній смузі повздовж траси. У власності він має автомобіль марки «ИЖ - 412», державний номерний знак НОМЕР_1 . Права на керування транспортними засобами у нього не має. Він взяв причеп та поїхав по дрова. Виїхавши до автодороги він повернув та продовжував рух приблизно 500 метрів. В подальшому він вирішив повернутись у зворотному напрямку. З цією метою він з`їхав з автодороги на узбіччя. В подальшому він подивився у ліве дзеркало заднього виду та помітив, що автомобілів не було та ввімкнув лівий покажчик повороту та почав маневр розвороту ліворуч в протилежному напрямку. В момент розвороту, коли частина автомобіля перебувала на зустрічній смузі руху відчув удар у передню частину автомобіля. Від удару він отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість. Під приходу до свідомості він зрозумів, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.
Проте, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 24.01.2016 р. приблизно о 12:00 годині він виїхав з міста Городище Черкаської області та направився в напрямку м. Києва. Він має у власності автомобіль марки «Мерседес 190», д.н.з. НОМЕР_2 . В салоні його автомобіля в якості пасажирів перебувала його матір ОСОБА_9 , а також сусідські внуки ОСОБА_10 та його дівчина ОСОБА_11 . Матір сиділа на передньому пасажирському сидінні, а діти сиділи за задньому. Перед поїздкою алкогольних напоїв не вживав. Почував себе добре, втомленим не був. Маршрут його руху пролягав по трасі Київ - Знам`янка. Швидкість руху його автомобіля на різних її відрізках становила від 50 до 80 км/год. Проїхавши населений пункт ОСОБА_12 , він продовжував рух. Від керування транспортним засобом не відволікався та уважно слідкував за зміною дорожньої обстановки. Проїзна частина у вказаному місці складалася із двох смуг руху, що призначені для руху попутному та зворотному напрямках. Видимість проїзної була дуже доброю. Був сонячний день та опадів не було. Дорожнє покриття було чисте та сухе. Дорожня обстановка нічим ускладненою не було. Під час руху він помітив, що на узбіччі з правої по напрямку його руху був припаркований транспортний засіб - автомобіль марки «ИЖ-412», жовтого кольору з причепом. Він продовжував рух та в момент, коли він наблизився до даного автомобіля, то в цей автомобіль марки «ИЖ-412» різко почав виїжджати на проїзну частину, здійснюючи при цьому маневр лівого розвороту в протилежному напрямку. Помітивши це, оцінивши такий маневр водія як небезпечний для себе та почав вживати заходів для уникнення зіткнення, а саме: він застосував екстрене гальмування, подав звуковий сигнал. Водій автомобіля не відреагував та продовжував рух. У зв`язку з чим, з метою уникнення зіткнення, він почав зміщуватися ліворуч. Однак у зв`язку з тим, що відстань була невеликою уникнути зіткнення не представилося можливим, тому сталося зіткнення. Зіткнення сталося передньою частиною його автомобіля (передній бампер, капот, решітка радіатора) та лівою частиною автомобіля ИЖ (передні та задні ліві двері, стійка). Від удару їхні транспортні викинуло за межі проїзної частини в лівий кювет. В результаті зіткнення транспортних засобів він отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим був госпіталізований до Кагарлицької ЦРЛ. В нього було установлено діагноз - закритий перелом заднього краю вертлюгової западини та інші суміжні діагнози. На стаціонарному лікуванні він був один тиждень та в подальшому перейшов на лікування до Черкаської обласної лікарні, де йому було зроблено операційне втручання. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень йому також було спричинено матеріальну шкоду пов`язану з оплатою власного лікування. Щодо міри покарання до обвинуваченого ОСОБА_3 , то покладається на погляд суду. Але покарання він повинен понести за вчинений ним злочин.
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками обвинувачення, а саме:
?показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 24.01.2016 р. приблизно о 12 год. 00 хв. вони виїхали з міста Городище, Черкаської області та направилися в напрямку м. Києва. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. В салоні автомобіля у якості пасажирів перебували сусідські внуки ОСОБА_10 та його дівчина ОСОБА_13 . Вони рухалися по трасі Київ - Знам`янка. Швидкість руху автомобіля була не великою. Проїхавши населений пункт м. Кагарлик син продовжував рух в напрямку Києва. Станіслав від керування транспортним засобом не відволікався та уважно слідкував за зміною дорожньої обстановки. Видимість проїзної частини дуже доброю. Був сонячний день та опадів не було. Під час руху вона помітила, що на узбіччі з правої по напрямку їхнього руху був припаркований транспортний засіб - автомобіль марки «Москвич-412» з причепом. Син продовжував рух та в момент, коли їхній автомобіль наблизився до припаркованого автомобіля, автомобіль марки «Москвич» в цей час різко почав виїжджати на проїзну частину, здійснюючи цьому маневр лівого розвороту в протилежному напрямку. Відстань до автомобіля була невеликою, тому сталося ДТП. В результаті зіткнення транспортних засобів вона отримала незначні тілесні ушкодження у зв`язку з чим була госпіталізована до Кагарлицької ЦРЛ;
?показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 24.01.2016 р. приблизно о 13 годині 20 хвилин він разом із ОСОБА_7 та матір`ю останнього ОСОБА_15 та його дівчиною ОСОБА_16 виїхали з м. Городище в напрямку м. Київ. Автомобілем керував ОСОБА_17 . Він разом із дівчиною сиділи на задніх місцях автомобіля. Під час руху уважно не слідкував за дорогою. Він помітив, що їхній водій ОСОБА_17 починає різко гальмувати. В цей час він подивився вперед та помітив, що автомобіль в якому вони перебували починає зміщуватися ліворуч на зустрічну смугу та в цей час попереду було видно як автомобіль марки «Москвич 412» з причепом почав перегороджувати проїзну частину. З метою уникнення зіткнення водій здійснювати маневр об`їзду по зустрічній смузі руху, однак уникнути зіткнення не вдалося. В подальшому їхній автомобіль викинуло в кювет. Після зупинки їхнього транспортного засобу він вийшов з салону сам та допоміг водієві та пасажиру з переднього сидіння. Він та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не отримали. Він з дівчиною з місця події направилися до м. Києва;
?показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що 24.01.2016 р. приблизно о 08 годині 20 хвилин до нього за місцем проживання прийшов його знайомий ОСОБА_3 та попросив в користування автомобільний причіп для збору дров. В подальшому вони спільно направилися в напрямку дороги Київ - Знам`янка. ОСОБА_19 їхав на автомобілі марки «Москвич», а він на своєму автомобілі. Під`їхавши до перехрестя автодороги Київ - Знам`янка вони здійснили маневр лівого повороту в напрямку м. Обухів, і проїхавши приблизно 1 км від повороту він здійснив маневр розвороту у протилежному напрямку та проїхавши декілька метрів зупинився на узбіччі проїзної частини. В цей час ОСОБА_19 також хотів здійснити маневр розвороту, проїхав далі на 150 метрів та зупинився на узбіччі з правої сторони проїзної частини та чекав поки проїдуть автомобілі. В подальшому ОСОБА_19 почав виконувати маневр розвороту. В момент, коли автомобіль перебував на зустрічній смузі, то сталося зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», який рухався з м. Кагарлик в напрямку м. Обухів. В подальшому автомобілі викинуло за межі проїзної частини. Він одразу підійшов до автомобіля марки «Москвич» та побачив, що водій втратив свідомість. Він почав приводити його до свідомості та викликав карету швидкої медичної допомоги. В подальшому підійшов до водія автомобіля марки «Мерседес» та запитав про почуття. Водій поскаржився на біль в нозі. В подальшому прибула карета швидкої медичної допомоги, працівники поліції та ОСОБА_20 ОСОБА_19 було госпіталізовано в лікарню. До прибуття працівників поліції він забрав автомобільний причіп та попросив раніше знайомих людей відвести його за місцем проживання. В подальшому після закінчення оформлення матеріалів ДТП він направився до свого місця проживання;
?показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що 24.01.2016 р. приблизно о 14 годині 20 хвилин він на своєму автомобілі їхав зі сторони м. Обухів в напрямку ОСОБА_12 . Під час руху він помітив, на проїзній частині (з правої сторони на узбіччі) стоїть автомобіль марки «Москвич» та з правої сторони проїзної частини в кюветі перебував автомобіль марки «Мерседес». Побачивши це, він зрозумів, що трапилася дорожньо-транспортна пригода. Він зупинився та підійшов до місця ДТП та побачив, що водія та пасажирів автомобілів витягували з салону автомобіля. Він, впевнившись у тому, що допомогу учасникам дорожньо-транспортної пригоди надають лікарі, він покинув місце ДТП та направився у власних справах. На місці події він перебував приблизно 20 хвилин. Він особисто свідком ДТП не був;
?показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що 24 січня 2016 р. приблизно о 13 годині 20 хвилин вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_22 , його сусідами ОСОБА_23 та матір`ю останнього ОСОБА_9 виїхали з м. Городище в напрямку м. Київ. Автомобілем, в якому вони рухалися, керував ОСОБА_17 . На передньому сидінні сиділа ОСОБА_24 , а вона в свою чергу із ОСОБА_22 сиділи на задньому пасажирському сидінні. За рухом вона не слідкувала та спілкувалася з ОСОБА_25 . Автомобіль рухався не дуже швидко. Під час руху, вона відчула, що автомобіль починає різко гальмувати. В цей час вона подивилася на переднє скло та помітила, що автомобіль, в якому вони перебували, починає зміщуватися ліворуч на зустрічну смугу та в цей час попереду на незначній відстань автомобіль марки «Москвич» з причепом почав перегороджувати проїзну частину дороги. Як вона зрозуміла водій автомобіля марки «Москвич» розвертався на їхній смузі руху з справа відносно лінії руху їхнього автомобіля. В подальшому сталося зіткнення їхнього автомобіля з автомобілем марки «Москвич». Вона та її хлопець ОСОБА_22 тілесних ушкоджень не отримали. Тілесні ушкодження отримав водій ОСОБА_26 та його матір ОСОБА_27 , яких було госпіталізовано до лікарні. Вона з місця події направилася до м. Києва.
Окрім показань свідків, винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться й письмовими доказами по справі, зокрема:
?згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 66) вбачається, що до Кагарлицького ВП Обухівського відділу ГУНП в Київській області по телефону запис № 298 від 24.01.2016 р. надійшло повідомлення від ОСОБА_28 про те, що 24.01.2016 року о 14 год. 25 хв. між селами с. Переселення та с. Слободою сталося ДТП;
?протоколом огляду місця події від 24.01.2016 р. (а.с. 69-72), який було проведено на 74 км + 250 м адміністративної дороги Київ Знам`янка за участю двох понятих та у присутності водія ОСОБА_7 , згідно якого огляд здійснювався: при природному освітлені, сонячну погоду, при температурі: НОМЕР_3 в напрямку від м. Києва до м. Кагарлик, де обстановка на місці ДТП до початку огляду не змінювалася та було встановлено місце ДТП за межами населених пунктів. Вид покриття: асфальтнобетонне. Стан покриття: сухе. Дорожнє покриття: для двох напрямків руху. На проїжджій частині нанесена приривчаста лінія. Спосіб регулювання руху на цій ділянці: дорожні знаки та дорожня розмітка. На час огляду автомобіль марки «Мерседес», моделі Е190, номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться у кюветі по ходу руху в напрямку з м. Києва до м. Кагарлик. Сліди гальмування: сліди юзу. Ознаки напрямку руху транспортного засобу: по розташуванню засобів по слідах юзу. Відсутні сліди зіткнення транспортних засобів з навколишніми предметами. По закінченню огляду транспортні засоби направленні штраф майданчик Кагарлицького ВП;
?схемою до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 24.01.2016 року (а.с. 73), яку було складено слідчим ОСОБА_29 за участю понятих, де було зафіксовано події дорожньо транспортної пригоди, що сталося 24 січня 2016 року за участю автомобіля марки «Мерседес» модель 190, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 та автомобіля марки «ИЖ Москвич - 412», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 ;
?висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркологічного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 24.01.2016 року (а.с. 75) встановлено, що ознак сп`яніння у ОСОБА_3 не виявлено;
?інформацією КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ», з якої вбачається, що 24.01.2016 р. до приймального відділення, за медичною допомогою, були доставлені наступні громадяни: о 14 год. 35 хв. - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 . З діагнозом: ЗЧМТ. Струс г/м. Гематома лоба зліва. Гематома верхньої треті правої гомілки. Була госпіталізована в травматологічне відділення. На стаціонарному лікуванні перебувала з 24.01.2016 р. по 25.01.2016 р.; о 14 год. 56 хв. - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . З діагнозом: ЗЧМТ. Струс г/м. Забійна рана височної ділянки голови. Забої обох ніг. Забій тазу. Був госпіталізований в травматологічне відділення. На стаціонарному лікуванні перебував з 24.01.2016 р. по 12.02.2016 р.; о 17 год. 40 хв. - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 . З діагнозом: ЗЧМТ. Струс г/м. Зсадина лобної ділянки голови. Забій гр..клітки. Перелом в/з пр. стегнової кістки. Був госпіталізований в травматологічне відділення. На стаціонарному лікуванні перебував з 24.01.2016 р. по 25.01.2016 р.;
?висновком експерта № 6 від 17.02.2017 року (а.с. 162-163) встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у ОСОБА_7 , 1969 р.н., були виявлені тілесні ушкодження. За даними наданої медичної документації у ОСОБА_7 були виявлені: закритого характеру уламковий перелом задньо-верхнього краю і частково дна правої вертлюгової западини; численні садна лінійної форми в лобно-тім`яній ділянці. Таким чином, кількість виявлених у потерпілого нозологічних одиниць тілесних ушкоджень за наявними даними підрахувати неможливо. Наявний перелом, з найбільш вірогідністю, утворився в результаті удару об тупий предмет (чи поверхню) ділянкою передньої поверхні правого колінного суглобу в умовах, коли потерпілий перебував у сидячому положенні, а травмуючи сила була направлена в напрямку загалом знизу вгору близько осі стегнової кістки. Садна в лобно-тімяній ділянці, найвірогідніше, утворилися в результаті удару вказаною ділянкою об предмет чи поверхню. Індивідуальні особливості травмуючих поверхонь зазначених вище предметів в ушкодженнях не відобразились. Стосовно встановленого також потерпілому діагнозу струсу головного мозку варто зазначити, що будь-яка об`єктивна патологічна неврологічна симптоматика зникла вже до 29.01.2016 р. - тобто, до 5-ї доби після травмування, що не відповідає характеру і тривалості перебігу після травматичного періоду в разі дійсно наявного струсу головного мозку. Таким чином, за наявними в медичній документації даними, діагностований струс головного мозку з судово-медичної точки зору до уваги не береться та не оцінюється. Наявний у ОСОБА_7 перелом відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як не становив небезпеки для життя потерпілого і призвів до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день. Окремо взяті наявні садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких в ушкодженнях не відобразились (внаслідок ударів об такі предмети). Конкретні екземпляри травмуючих предметів за наявними даними встановити неможливо. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися «у вказаний у постанові час при вказаних обставинах» - а саме у водія легкового автомобіля за обставин автомобільної травми у вигляді фронтального зіткнення з іншим легковим автомобілем, яке сталося 24.01.2016 року, в результаті ударів об конструктивні елементи засклення та салону автомобіля;
?висновком експерта № 19/8-02/453 від 09.06.2016 року (а.с. 175-179) було встановлено, що на момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Москвич 412», номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в технічно несправному, непрацездатному стані, по причині пошкодження приводу рульового керування, що супроводжується деформацією рульового колеса, зміщенням рульової колонки, деформацією та блокуванням рульового вала та деформацією кронштейнів кріплення рульової колонки, що виникло в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено. На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Москвич 412», номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в несправному непрацездатному стані по причині пошкодження шлангів подачі рідини до робочого гальмівного циліндра переднього лівого колеса, що виразилось у руйнуванні його матеріалу та деформації металевих трубопроводів подачі рідини від головного гальмівного циліндра, що виникло в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Москвич 412», номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено;
?висновком експерта № 19/8-02/454 від 31.05.2016 року (а.с. 186-190) було встановлено, що на момент експертного огляду рульове керування автомобіля «MERCEDES-BENZ 190Е», номерний знак НОМЕР_2 , перебуває в працездатному стані. Несправностей, які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «MERCEDES-BENZ 190Е», номерний знак НОМЕР_2 , перебуває в працездатному стані. Несправностей які могли утворитись до дорожньо-транспортної пригоди та призвести до її виникнення не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «MERCEDES-BENZ 190Е», номерний знак НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному, технічно справному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено;
?протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2017 року (а.с. 197-202), який було проведено з участю потерпілого ОСОБА_7 та у присутності двох понятих, згідно якого було складено три схеми подій дорожньо-транспортної пригоди 24.01.2016 р.
?висновком експерта № 347ат від 20.03.2017 року (а.с. 209-212) було встановлено, що за заданих дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_4 , повинен був діяти відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.1 п.34 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «Мерседес-Бенс», модель E l90, д.н.з. НОМЕР_2 , повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, дії водія автомобіля марки ИЖ «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідні вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Мерседес-Бенс», модель Е190, д.н.з. НОМЕР_2 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Можливість попередження зіткнення, для водія автомобіля марки ИЖ «Москвич-412», д.н.з. НОМЕР_5 , полягала у своєчасному виконанні ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у водія не було перешкод технічного характеру. За заданих дорожніх обставин водій автомобіля «Мерседес-Бенс», модель Е190, д.н.з. НОМЕР_2 , не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху;
?постановою про приєднання до справи речових доказів (а.с. 213-2014), згідно якого автомобіль марки «Мерседес» моделі 190, номерний знак НОМЕР_2 , визнано речовим доказом та передано на зберігання власнику ОСОБА_7 ;
?постановою про приєднання до справи речових доказів (а.с. 215-216), згідно якого автомобіль марки «ИЖ» моделі 412, номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та передано на зберігання власнику ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).
Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню;процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення
Згідно вимог чинного кримінального законодавства, кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України характеризується трьома ознаками а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Діяння (дія чи бездіяльність) полягає в порушенні правил безпеки руху й експлуатації транспорту, а саме: Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 р., затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: невиконання п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме: отриманням ОСОБА_7 середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень не визнає, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 змінював свою позицію як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду, а тому суд сприймає його позицію як позицію захисту із метою уникнення відповідальності обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення.
Показання потерпілого і свідків є узгодженими та послідовними, відповідають іншим обставинам події, а тому суд сприймає їх як правдиві.
Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до беззаперечного висновку, що вина ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху при керуванні автомобілем марки «ИЖ» моделі 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків отриманням середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 доведена в повному обсязі показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , письмовими доказами, в т.ч. висновками експертиз.
За таких підстав, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пункту п. 10.1. Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002 р., затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.01 р., перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_7 .

Суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведеною.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_6 , виданого 30 березня 2010 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Переселення Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Переленської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що громадянин ОСОБА_3 зареєстрований і постійно проживає по АДРЕСА_1 . За час проживання в селі зарекомендував себе з негативної сторони. На даний час працевлаштований, громадський порядок не порушує. Останнім часом скарг від жителів села на ОСОБА_3 до виконкому сільської ради не надходило.
Згідно вимоги про судимість № 462/109/1009/1/02-17 від 23.01.2017 станом на 23.01.2017 року ОСОБА_3 згідно ст.. 89 КК України (2001 року) визнається таким, що не має судимостей.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 25 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 16 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином невеликої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить суд не вбачає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.
Щодо покарання у виді штрафу чи виправних робіт, то вказані покарання суд не може призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він не працює та не має самостійного заробітку.
Щодо покарання у виді арешту, то суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд не обирає йому даний вид покарання, так як воно пов`язане в триманні засудженого в умовах ізоляції.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Щодо додаткової міри покарання, то суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху і це призвело до отримання середнього ступеню тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 , тобто хоч він і вчинив злочин невеликої тяжкості, але не відшкодував збитки, пробачення не просив, а тому він повинен нести відповідальність у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , процесуальні витрати на користь держави вартість трьох інженерно транспортних експертиз в сумі 3 783 грн. 48 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки «Мерседес», моделі Е190, державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ИЖ» моделі 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_3 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строк на два роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації (органи кримінально-виконавчої інспекції) за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , процесуальні витрати на користь держави вартість трьох інженерно транспортних експертиз в сумі 3 783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 48 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки «Мерседес», моделі Е190, державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ИЖ» моделі 412, державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_3 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1