Справа № 755/4977/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
01 квітня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням застави в розмірі 256 000 грн..
Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_5 30 березня 2017 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, перебуваючи напроти будинку № 34 по вул. Будівельників у м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка йшла попереду нього в попутному напрямку та за допомогою гарнітури слухала музику на власному мобільному телефоні «DOOGEE X5», який знаходився в правій зовнішній кишені її пальто.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон, що належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_8 , та порівнявшись із нею, проник своєю рукою до правої зовнішньої кишені її пальто, звідки відкрито викрав мобільний телефон «DOOGEE X5», вартістю 1600 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої були кошти в сумі 69 грн. 14 коп., відкрито заволодівши майном ОСОБА_8 , оскільки вона одразу помітила протиправні дії раніше невідомого ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_5 , виконавши усі необхідні дії, направлені на реалізацію свого злочинного умислу, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, почав тікати в бік станції метро «Дарниця» з відкрито викраденим майном.
Однак, ОСОБА_5 свій злочинний намір не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як дії останнього одразу були помічені ОСОБА_8 , яка висловила усну вимогу до раніше невідомого ОСОБА_5 повернути належний їй мобільний телефон. Крім цього, протиправні дії ОСОБА_5 були помічені свідком ОСОБА_9 , який затримав останнього біля місця скоєння кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
30.03.2017 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
31.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні слідчого вказано, що вина ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме рапортом про затримання, оглядом місця події, речовими доказами, показами свідків та іншими доказами.
На даний час достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може чинити перешкоди досудовому розслідуванню, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, а обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить у повній мірі дієвості кримінального провадження, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи із обставин, якими воно обґрунтовується, оскільки більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, оскільки, на його думку, прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, тому просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Повідомив, що має захворювання, які перешкоджають його перебуванню у слідчому ізоляторі.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.03.2017 року ОСОБА_5 затриманий о 19 годині 10 хвилин 30.03.2017 року в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
31.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду місця події, вилученими речовими доказами, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а також те, що підозрюваний не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків, не працює, а тому не має стабільного джерела прибутку, раніше судимий, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, без постійного місця реєстрації.
На даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховуючи положення ст. 178 КПК України, приходить до висновку, що ОСОБА_5 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі не хворіє, оскільки доказів зворотнього суду не надано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчим не наведено у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведена наявність виключного випадку, як підстави для призначення застави у розмірі який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому слідчий суддя приходить до висновку про застосування застави ОСОБА_5 у межах розміру передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб з моменту затримання, тобто до 29 травня 2017 року.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1600,00 грн.), що становить 64 000,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.
В разі внесення застави ОСОБА_5 , покласти на нього обов`язки:
1.прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві;
2.не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_6 прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 та слідчого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
В іншій частині клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: