АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 657/434/12
Провадження №11-cc/791/200/17
Категорія: скарга на затримання Доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

затриманого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 за його скаргою щодо порушення ст. 29 Конституції України.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаною скаргою, слідчий суддя послався на те, що подана скарга на незаконне затримання не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді щодо відмови у відкритті провадження за його скаргою на незаконність затримання. В обґрунтування доводів своєї скарги посилається на норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29, 55 Конституції України, якими визначена можливість оскарження в суді особою своє затримання. Просить скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції як незаконну, встановити законність затримання, а у разі встановлення незаконного затримання звільнити його з-під варти.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, затриманого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, в судових дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок та перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до яких відносяться:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Тобто діючим кримінальним процесуальним законодавством визначено, які рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Оскарження апелянтом свого затримання до переліку рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора, визначених ч. 1 ст. 303 КПК України, не входить.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Водночас в ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до слідчого судді певних процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура їх оскарження, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Таким чином, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді під час досудового розслідування, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , в рамках якого він був затриманий, перебуває на розгляді в Центральному районному суді м. Миколаєва на стадії судового розгляду, в ході якого і має вирішуватись питання щодо обрання, скасування чи продовження запобіжного заходу.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , оскільки оскаржувані ним дії дійсно не можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою щодо порушення статті 29 Конституції України без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2