Справа № 690/146/17
Провадження № 1-кп/690/43/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_3 19.11.2016 близько 22 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Мерседес Е-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Ювілейній в м.Ватутіне Черкаської області зі сторони центра міста у напрямку з вул.Транспортної, в порушення вимог пунктів 2.3 б, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, рухаючись з перевищенням дозволеної у населених пунктах швидкістю більше 60 км/год., під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а тому допустив занос керованого транспортного засобу та виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на бордюрні камені та зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалася у зустрічному напрямку, по зустрічній смузі руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди: водій та пасажири автомобіля «ВАЗ-2104», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом четвертого ребра справа, травми правої кисті з переломами першого та четвертого пальця, саден мілких тканин кисті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/571 від 10.04.2017 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості; ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку, забій головного мозку крововилив надтверду мозкову оболонку, перелом кісток черепа, крововилив в покрови голови з внутрішнього боку, від яких загинула на місці пригоди та які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-9-02/223 від 21.11.2016 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох стегнових кісток, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя, перелому другої плюснової кістки лівої стопи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/397 від 10.03.2017 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості; пасажир автомобіля «Мерседес Е-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому четвертого, п`ятого грудних хребців без ушкодження спинного мозку, перелому лівої променевої кістки та шиловидного відростку лівого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/572 від 10.04.2017 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Мерседес Е-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а саме вимог пунктів 2.3 б, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової авто технічної експертизи №4/478 від 18.04.2017, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 та спричинення потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно він 19.11.2016 близько 22 год. 05 хв. керував автомобілем «Мерседес Е-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Ватутіне Черкаської області зі сторони центра міста де забирав своїх друзів після відпочинку у напрямку м.Звенигородка. Рухався як вважав із швидкістю допустимою до Правил дорожнього руху. Однак з незрозумілої причини не урахував дорожню обстановку та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на бордюрні камені та зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалася у зустрічному напрямку, по зустрічній смузі руху. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати, не позбавляти його волі та не позбавляти права керування транспортними засобами. Він щиро кається, вибачився перед потерпілими та повністю відшкодував їм завдані матеріальні збитки. Заявлені прокурором цивільні позови та судові витрати визнав повністю та зобов`язується їх відшкодувати. А також в подальшому зобов`язується відшкодувати потерпілим заподіяну і моральну шкоду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вони із чоловіком та дітьми дійсно 19.11.2016 близько 22 год. 05 хв. їхали на своєму автомобілі «ВАЗ-2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким вона керувала та на мосту доїжджаючи до м.Ватутіне Черкаської області в них в`їхав автомобіль «Мерседес Е-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП вони отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, а їх малолітня дочка отримала тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили її смерть. Цивільний позов вони не заявляли, оскільки обвинувачений відшкодував їм завдані матеріальні збитки. Просила не позбавляти обвинуваченого волі, однак наполягала на позбавлені обвинуваченого прав керування.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні обставин дорожньо-транспортної події яка мала місце 19.11.2016 за його участі та участі його сім`ї а ткож обвинуваченого ОСОБА_3 пояснити не зміг, оскільки від отриманих тілесних ушкоджень не пам`ятає даних обставин. Підтвердив факт відшкодування обвинуваченим його сім`ї заподіяних матеріальних збитків та просив не позбавляти обвинуваченого волі, однак підтримав думку дружини щодо позбавлення обвинуваченого прав керування.
Показання обвинуваченого та потерпілих відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Заслухавши думку прокурора, який вважає, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, а також дослідженням висновків експертиз згідно яких:
- висновком експертизи № 05-9-02-223 від 20.11.2016 (т.1 а.п.40-42), з якої вбачається, що ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку, забій головного мозку крововилив надтверду мозкову оболонку, перелом кісток черепа, крововилив в покрови голови з внутрішнього боку, від яких настала смерть. Між отриманою черепно-мозковою травмою внаслідок ДТП та настанням смерті мається прямий причинний зв`язок;
- висновком експертизи №02-01/397 від 03.03.2017 (т.1 а.п.188-189), з якої вбачається, що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох стегнових кісток, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя, перелому другої плюснової кістки лівої стопи, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- висновком експертизи №02-01/571 від 30.03.2017 (т.1 а.п.216-217), з якого вбачається, що ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом четвертого ребра справа, травми правої кисті з переломами першого та четвертого пальця, саден мілких тканин кисті, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- висновком експертизи №02-01/572 від 30.03.2017 (т.1 а.п.213), з якого вбачається, що ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді у вигляді компресійного перелому четвертого, п`ятого грудних хребців без ушкодження спинного мозку, перелому лівої променевої кістки та шиловидного відростку лівого передпліччя, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- висновком експертизи №4/478 від 18.04.2017 (т.1 а.п.194-198), з якого вбачається, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП та за обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, у діях водія автомобіля «Мерседес Е-320» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, не мав, та які з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «ВАЗ-2104» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, не вбачається.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність. А також ту обставину, що обвинувачений вибачився перед потерпілими та відшкодував їм завдані матеріальні збитки.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується позитивно.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 січня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, належним чином сприйняв скоєне ним діяння та своєю поведінкою довів своє щире співчуття потерпілим, стан його здоров`я, думку потерпілих, які просили суд не позбавляти волі обвинуваченого, а також враховуючи вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд враховуючи вищенаведене вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді позбавлення волі, а також із урахуванням обставин справи, наслідків які настали вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого і додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами. Та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням, якщо він на протязі визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів. А також надасть можливість обвинуваченому своєю працею відшкодувати витрати держави та заподіяну моральну шкоду потерпілим.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Вирішуючи питання цивільних позовів суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов може бути подано прокурором в інтересах держави.
Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
В зв`язку з цим суд вважає за можливе задовольнити повністю цивільні позови прокурора прокуратури Черкаської області в інтересах Держави в особі Звенигородської районної ради та Ватутінської міської лікарні Черкаської області.
Речові докази у кримінальному провадженні (т.1 а.п.37): автомобіль «Мерседес Е-320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Звенигородському відділі поліції ГУНП в Черкаській області передати власнику; автомобіль «ВАЗ-2104» державний номерний знак НОМЕР_2 переданий на зберігання власнику (т.1 а.п.96).
Речовий доказ у кримінальному провадженні (т.1 а.п.114): оптичний диск, на якому мається відеозаписи дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.11.2016 в м.Ватутіне Черкаської області зберагіється при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази у кримінальному провадженні (т.1 а.п.218): ксерокопії документів та оригінали медичних документів приєднані до матеріалів кримінального провадження, оригінали повернуто власникам на зберігання.
На підставі викладеного та керуючись ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
На підставі ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому судом покарання, якщо він на протязі дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Підстав для обрання засудженому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу немає.
Речові докази у кримінальному провадженні (т.1 а.п.37): автомобіль «Мерседес Е-320» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Звенигородському відділі поліції ГУНП в Черкаській області передати власнику; автомобіль «ВАЗ-2104» державний номерний знак НОМЕР_2 переданий на зберігання власнику (т.1 а.п.96).
Речовий доказ у кримінальному провадженні (т.1 а.п.114): оптичний диск, на якому мається відеозаписи дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.11.2016 в м.Ватутіне Черкаської області зберагіється при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази у кримінальному провадженні (т.1 а.п.218): ксерокопії документів та оригінали медичних документів приєднані до матеріалів кримінального провадження, оригінали повернуто власникам на зберігання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_1