Справа № 197/220/17
Номер провадження № 1-кп/197/67/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Ранок, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.09.2012р. Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 122 КК україни до 2 років позбавлення волі, 11.10.2012р.Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 297, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2013 року вирок Широківського районного суду змінено та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнився 22.05.2014 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області згідно Закону України «Про амністію» від 14.05.2014; 08.04.2014 за ст. 4 пункту а, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз: 11.10.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.297 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.01.2013 року вирок Широківського районного суду змінено та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнився 22.05.2014 з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області згідно Закону України «Про амністію» від 14.05.2014; 08.04.2014 за ст. 4 пункту а.

Так, ОСОБА_5 , 03.12.2016 приблизно о 21.00 годин реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, таємно викрав велосипед марки «Салют» синього кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 396 від 09.02.2017 року становить 1212,88 гривень (одна тисяча двісті дванадцять гривень 88 копійок), який знаходився на території вказаного домоволодіння та належить ОСОБА_4 , після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми незаконними діями матеріального збитку потерпілій на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 13 лютого 2017 року, укладена між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченого вона не має.
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять годин).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з такого.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Права обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 при складанні угоди повністю дотримані, останні пояснили суду, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.
ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у скоєному розкаюється, попросив вибачення у потерпілої, задовольнив її матеріальні претензії, відшкодував завдану шкоду.
Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.
Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка). Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 враховує його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять годин), та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу не заявляє. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому, суд з цим погоджується.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 лютого 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене між сторонами покарання - у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази:
- велосипед марки "Салют" синього кольору, переднє та заднє крило нікельоване, на задньому крилі прикріплений нікельований багажник, на передньому крилі прикріплена нікельована корзина прямокутної форми, що знаходиться на зберіганні в Широківському відділенні поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1