Справа № 480/2865/16-к
Провадження № 1-кп/487/171/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.01.2017 року. року. Колегія суддів Заводського районного суду м.Миколаєва у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000916, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 09.10.2016 року відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
До Заводського районного суду м.Миколаєва з Апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 34 КПК України надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, та відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються, крім іншого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме: у здійсненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із проникненням у житло та насильством, небезпечним життя чи здоров`я особи, та погрозою застосування такого насильства.
Проте, в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини, що стосуються обвинувачення у вчиненні обвинуваченими насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.
Крім того, формулювання обвинувачення у цій частині є неконкретним, а саме: не конкретизовано стосовного чого саме, за версією сторони обвинувачення, насильство, у вчиненні якого пред`явлено обвинувачення, є небезпечним для життя чи здоров`я, або для життя та здоров`я одночасно.
Також, в обвинувальному акті маються розбіжності у вартості майна, які впливають на суть обвинувачення та його правову кваліфікацію, а саме згідно обвинувального акту вартість однієї з викрадених ікон з образами «Непорочного зачаття Пресвятої Богородиці» складає 625000 гривень (великий розмір згідно пункту 3 примітки до ст.185 КК України), але загальна вартість викраденого за обвинувальним актом складає 111700 грн.
Крім того, в порушення вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК до обвинувального акту не додана розписка підозрюваного ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.
Наведені вище недоліки, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 та п.3 ч.4 ст.291 КПК України, що, відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Що стосується заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , то суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з тих підстав, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від органу досудового розслідування, суду) не зменшились, оскільки судовий розгляд не розпочався, свідки та потерпілий не допитані судом, а нові запобіжники можливої протиправної поведінки ОСОБА_6 які б впливали на виконання ним процесуальних обов`язків не з`явились.
Враховуючи наведені вище доводи, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого (підозрюваного) зважаючи на вагомість зазначених ризиків.
Також підлягає задоволенню клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (можливість переховуватись від органу досудового розслідування, суду, вчинити інший злочин), не зменшились, оскільки судовий розгляд не розпочався, а нові запобіжники можливої протиправної поведінки ОСОБА_7 , який не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину із застосуванням насильства, які б впливали на виконання ним процесуальних обов`язків, не з`явились.
Керуючись ст.ст. 314, 331, 372 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:
Продовжити обвинуваченим: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою на 60 діб до 06 березня 2017 року (включно).
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , - відмовити.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується за ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч. 3 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, - повернути прокурору.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскарженню не підлягає.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3
З