Справа № 203/1692/17
Провадження № 1-кп/0203/277/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001023 від 20.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, громадянки України, раніше несудимої, заміжньої, маюча на утриманні малолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт, за яким у ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час до 07.05.2015 року виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), а саме грошовими коштами державного бюджету України у вигляді щомісячної адресною допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Реалізуючи злочинний умисел, 07.05.2015 року ОСОБА_5 прибула до будівлі Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м. Дніпро ради (далі Управління) за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 30/32, де достовірно знаючи про наявність у неї в ПАТ «Перший український міжнародний банк» відкритого депозитного рахунку № НОМЕР_1 на суму 10998 Євро, що відповідно до відомостей Національного банку України станом на 07.05.2015 року складає 271703 гривень, сума депозиту на якому відповідно до виписки ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 20.04.2017 року по операціям за період з 21.04.2015 по 20.04.2017 перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, який відповідно до ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» складав 1218 гривень, що відповідно до п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, унеможливлювало отримання нею соціальної допомоги, склала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг(далі заяву про адресну допомогу), зазначивши в ній завідомо неправдиві відомості про відсутність у неї або будь-кого з членів її сім`ї депозитного банківського рахунку та наявність на ньому коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та подала її з іншими документами до вищевказаного органу.
Працівники Управління, завідомо не обізнані про скоєння кримінального правопорушення, введені в оману ОСОБА_5 , на підставі виготовленої останньою заяви від 07.05.2015 року про адресну допомогу та додатних до неї документів, 22.05.2015 року прийняли рішення про призначення щомісячної адресної допомоги в сумі 1326 гривень.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, бажаючи продовжувати отримувати щомісячну соціальну допомогу не маючи на це права, 16.05.2016 року прибула до Управління, де достовірно знаючи про наявність у неї в ПАТ «Перший український міжнародний банк» відкритого депозитного рахунку № НОМЕР_2 на суму 15221 Євро, що відповідно до відомостей Національного банку України станом на 16.05.2016 року складає 357383 гривень, сума депозиту на якому відповідно до виписки ПАТ «Перший український міжнародний банк» від 20.04.2017 року по операціям за період з 21.04.2015 по 20.04.2017 перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, який відповідно до ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» складав 1450 гривень, що відповідно до п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505, унеможливлювало отримання нею соціальної допомоги, склала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги, зазначивши в ній завідомо неправдиві відомості про відсутність у неї або будь-кого з членів її сім`ї депозитного банківського рахунку та наявність на ньому коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та подала її з іншими документами до вищевказаного органу.
Працівники Управління, завідомо не обізнані про скоєння кримінального правопорушення, введені в оману ОСОБА_5 , на підставі виготовленої останньою заяви від 16.05.2016 року про адресну допомогу та додатних до неї документів, 23.05.2016 року прийняли рішення про призначення ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги в сумі 884 гривні.
16.11.2016 року відповідно дло рішення Управління припинено виплату соціальної допомоги ОСОБА_5 та встановлено переплату перерахованих грошових коштів.
Таким чином, у період з 07.05.2015 по 15.05.2016 року, в результаті шахрайських дій ОСОБА_5 , Управлінням перераховано на особистий банківський рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ «КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в розмірі 14801,29 гривень, якими остання розпорядилася на свій розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, з підстав, що вона вчинила злочин вперше, щиро покаялася, сприяла розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодувала завдані збитки.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Представник потерпілого не заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_5 .
Заслухавши обвинувачену, думку прокурора, представника потерпілого, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене ч.1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав передбачених п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, вину визнала та щиро розкаялася у вчиненому, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодувала завдані збитки, окрім того, суд приймає до уваги думку представника потерпілого, яка не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_5 звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.45 КК України, ст.ст. 285-288, 314, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_5 , обвинувачену у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001023 від 20.04.2017 року відносно ОСОБА_5 - закрити.
Речові докази: завірену копію акта планової ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюється за рахунок державного та місцевого бюджетів за 2014 -2016 роки у Управлінні праці та соціального захисту населення Центральної районної у місті Дніпрі ради за період з 01.01.2014 по 30.11.2016 №04-20/6 від 28.12.2016, особову справу ОСОБА_5 № НОМЕР_4 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1