Номер провадження: 11-сс/785/757/17
Номер справи місцевого суду: 522/8380/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, студента 1-го курсу Одеського Національного політехнічного університету, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України в рамках кримінального провадження №0000497 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області строком на 60 днів до 06.07.2017 р., без визначення застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, підозрюваний може вплинути на потерпілого та свідків та в інший спосіб перешкоджати повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Мотивуючи не визначення розміру застави, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:

- слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, навчається у вищому навчальному закладі, не має намірів переховуватись від органів досудового розслідування;

- злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є неумисним, крім того він не визнає свою вину, на місці події намагався допомогти потерпілим, незважаючи на можливість вибуху транспортного засобу;

- слідчим та прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не спростовано, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим, застосований запобіжний захід є надто суворим.

З огляду на викладене, захисник просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, щопід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано, що у судовому засіданні не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в ході розгляду клопотання слідчого, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а у разі доведення вини, йому може бути призначене покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі.

Апеляційний суд враховує також, що наслідком злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , стала загибель п`яти людей.

Окрім того, відповідно до пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, автомобіль, яким він керував не має реєстрації на території України, та наданий йому у користування батьком , який проживає на території Придністровської модлавської республіки.

Зазначені обставини свідчать про те, що є ризики, того що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства, він має утримуватись під вартою.

При цьому обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

Аналізуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, заявлених слідчим ризиків та неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення «Москаленко проти України» - обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Разом з тим, при не визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, дійшов правильного висновку про неможливість, у даному випадку, визначення розміру застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2017 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 06.07.2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3