АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» грудня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000491 від 04.04.2016 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, який має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого: - 24.11.2004 року вироком Ленінського районного суду м. Чернівці за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 510 грн.; - 14.03.2005 року вироком Ленінського районного суду м. Чернівці за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - 19.03.2008 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 02.05.2011 року вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 08.05.2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці до покарання у виді арешту на строк 2 місяці,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.11.2016 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України , та призначено йому покарання у виді 5 місяців арешту.
Вирішено долю речових доказів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховано з моменту проголошення вироку.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок районного суду змінити, призначивши її підзахисному покарання у виді арешту на строк 3 місяці. Також просить зарахувати ОСОБА_7 термін перебування його під вартою з 03.11.2016 року до вступу вироку в законну силу.
Провадження №11-кп/794/451/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ч.2 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначене судом покарання є занадто суворим, зокрема судом не враховано те, що потерпілий не має жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та просив призначити йому мінімальне покарання, сума викрадено майна є невеликою, що не потягло тяжких наслідків та було одразу повернуто. Також зазначає, що при постановленні вироку суд не врахував перебування ОСОБА_7 в УВП №33 м. Чернівці з 18 травня 2016 року, при цьому судовий розгляд, який тримав понад 5 місяців, неодноразово відкладався у зв`язку з неможливістю доставки обвинуваченого до суду.
На апеляційну скаргу захисника від прокурора ОСОБА_9 надійшло заперечення, в якому він просить залишити вирок районного суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Від інших учасників кримінального провадження апеляційних скарг не надійшло.
Згідно вироку суду, 03.04.2016 року приблизно о 20 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу супермаркету «Сільпо» (ТОВ «Фоззі-Фуд»), що розташований в ТРЦ «Депот» по вул. Головній,265А в м. Чернівці, повторно, таємно викрав із вказаного магазину три стейки сьомги, вагою 990 грамів, на загальну суму 346 грн. 83 коп., які сховав в кишеню куртки. В подальшому ОСОБА_7 із вказаним майном намагався скритись, проте свій намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби охорони торгівельного залу та викрадене майно було у нього вилучено.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила вирок суду, як законний, залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.
Що стосується призначеного покарання, то воно обране обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який згідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості; особи винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, однак перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має на утриманні неповнолітню дитину; та обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди, й відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Колегією суддів при перевірці вироку районного суду встановлено, що судом першої інстанції було враховано в тому числі і ті обставини, на які посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначив ОСОБА_7 покарання у виді арешту на строк 5 місяців.
Саме таке покарання, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого в майбутньому та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, та це, згідно ст. 50 КК України, повністю відповідає меті покарання.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України немає.
Також, на думку колегії суддів, безпідставними є вимоги апеляційної скарги в частині можливості зарахування ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України термін тримання під вартою, а саме з 03.11.2016 року до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Аналіз вищенаведеної норми закону свідчить про те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення має місце лише у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 перебуває під вартою по іншому кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000543 за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, в якому йому було обрано такий вид запобіжного заходу.
По даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, а тому підстав для зарахування йому строку попереднього ув`язнення немає.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та зміни вироку суду першої інстанції, як про це йдеться в апеляційній скарзі.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк - з моменту вручення йому даної ухвали.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3