ЄУН193/483/17
Провадження №1-кп/193/37/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
29 травня 2017 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000157, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 квітня 2017 року, по обвинуваченню відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Софіївського району Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, не одружений, освіта середня, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , 20 березня 2017 року засуджений Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на диспансерних обліках не перебуває,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене при слідуючих обставинах:

15 січня 2017 року близько 17:00 год., знаходячись на території домоволодіння гр. ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 побачив біля господарського приміщення бензопилу, після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав бензопилу «Тайга-245» червоного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1099 від 12.04.2017 становить 1500 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму. Після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні пояснив, що у вечері він за відсутності господаря побачив на території домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , бензопилу, яку він викрав та в подальшому продав. Вину у скоєному злочині визнає у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має, просить вирішити міру покарання на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у скороченому порядку.
Розглянувши клопотання прокурора та враховуючи заяву потерпілого, зважаючи на визнання вини обвинуваченим, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження у скороченому порядку не досліджуючи інші докази по справі, які ніким не оспорюються, а саме факт вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим та кваліфікація правопорушення, досліджуючи при цьому характеризуючі ознаки стосовно обвинуваченого.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, та роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини покарання, згідно положень ст. 66 КК України, ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із врахуванням обставин скоєння злочину, даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, передбачений чинним законодавством, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України .
Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 20.03.2017 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном в 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Між тим, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 винний в іншому злочині, вчинений ним 15.01.2017 року, тобто до постановлення вказаного попереднього вироку.

З врахуванням викладених обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки обвинувачений 20.03.2017 був засуджений Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України, йому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.50, 65, 67, 75, 76, 185 КК України, ст.ст.100, 349, 368 -371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України врахувати вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2017 року, призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1