ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2017 року м. Первомайськ

Справа :484/1844/16-к

Номер провадження : 1-кп/484/239/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську Миколаївської області угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; непрацюючого, раніше судимого:
- 05.02.2003р. Южноураїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком 1 рік;
- 07.11.2005р. Южноураїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 23.04.2009р. Южноураїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 16.12.2009р. Южноураїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України - штраф 850 грн.;
- 26.05.2014р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України - штраф 850 грн.;
- 25.07.2014р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 ч.2 ст.15 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:

30.04.2017 р. близько 08:40 год. ОСОБА_5 проходячи по вул. Шевченка у м. Первомайську Миколаївської області, зупинився біля торгового павільйону ПП «Шик», що знаходиться навпроти будинку №17 зазначеної вулиці та магазину «Престиж», помітив, що продавця немає, а каса з грошима знаходиться на столі за прилавком. Тоді у ОСОБА_5 виник умисел викрасти гроші. Виконуючи задумане, ОСОБА_5 пересвідчився, що за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим умислом, шляхом вільного доступу, пройшов за прилавок та викрав звідти грошові кошти у сумі 706,35 грн., чим завдав матеріальний збиток ПП «Шик» на вказану суму. Після цього з місця події зник, грошима розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення від 21.07.2017 р.

Сторонами узгоджено, що затвердженою угодою ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, буде призначено покарання у виді 6 місяців арешту.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні можливо укласти угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом з`ясовано обставини, які дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 цілком розуміють положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Претензій матеріального або морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник, та представник потерпілого ОСОБА_4 просили затвердити укладену угоду.

Прокурор висловив думку про неможливість затвердження угоди, оскільки умови угоди суперечать закону, так як обвинувачений вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи положення пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК.

Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинуваченого та представника потерпілого, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 471 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 424, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди є обґрунтованою.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Щодо заперечень прокурора в затвердженні угоди суд зазначає наступне, що вчинення злочину під час умовно-дострокового звільнення не відноситься до тої категорії, яка свідчить що умови угоди не відповідають закону, а також те, що призначаючи остаточне покарання, у випадку коли особа вчинила злочин під час умовно-дострокового звільнення, суд визначає покарання керуючись правилами статей 71, 72 КК України.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо ж підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71,72 КК України.

Частиною 4 ст. 81 КК України передбачено, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.71 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають - один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.

В судовому засіданні встановлено, що вироком від 25.07.2014р. Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 ч.2 ст.15 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.03.2016р. звільнений від відбування покарання умовно достроково на 6 місяців 28 днів згідно ст.81 КК України. Згідно довідки про звільнення серія МИК №012116 ОСОБА_5 звільнений 12.03.2016р.
Отже, на момент проголошення ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04.03.2016 року невідбутий строк, який був встановлений судом складав 06 місяців 28 днів, але фактично ОСОБА_5 був звільнений після набрання ухвали законної сили, та ще 8 (вісім) днів відбував покарання (з 05.03.2016р. до 12.03.2016р. (включно).

Тому невідбутий строк покарання складає 6 місяців 20 днів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену 21 липня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - затвердити.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання шість місяців арешту.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, за даним вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.07.2014р., призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 раховувати з 06.09.2016р.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_5 строк тримання під вартою та ув`язнення в СІЗО м. Кропивницький по даній справі згідно Закону України «Про внесення змін до КК України» від 26.11.2015р. та ст. 752 КК України з 06.09.2016р. до 20.06.2017р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017р. - з 21.06.2017р. по 21.07.2017р. включно розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1