Справа № 333/6726/16-к
Провадження № 1-кп/333/115/17
В И Р О К
Іменем України
10 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, кримінальне провадження № 0005499 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не маючого постійного місця реєстрації та проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 листопада 2016 року, приблизно о 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні залу очікування вокзалу «Запоріжжя-1», розташованого по пр. Соборному в м. Запоріжжі, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, шляхом вільного доступу, таємно викрав рюкзак останнього, в якому знаходився мобільний телефон «Donod D805», вартістю 400 грн. та електрична бритва «Philips 663», вартістю 400 грн.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 направився до виходу з приміщення вокзалу.

Однак, у зв`язку з тим, що злочинні дії ОСОБА_4 були помічені невстановленою жінкою, яка розбудила потерпілого, який в свою чергу зупинив злочинні дії ОСОБА_4 , про що відразу ж було повідомлено до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про вчинене кримінальне правопорушення.

Тобто, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були припинені працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, погодився з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердне розкаявся у скоєному. При цьому ОСОБА_4 суду пояснив, що 08 листопада 2016 року, приблизно о 08 год. 00 хв., він знаходячись в приміщенні залу очікування вокзалу «Запоріжжя-1», скориставшись тим, що потерпілий заснув, викрав у нього рюкзак. Однак розпорядитися викраденим не зміг, оскільки був затриманий потерпілим біля виходу з вокзалу.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, - не судимий, не має постійного місця реєстрації та проживання, його стан здоров`я на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено декілька альтернативних видів покарань. Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців 6 (шість) днів арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 розраховувати з дня його затримання, тобто з 23.03.2017 року.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2017 року по 10.05.2017 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 дні арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя змінити в залі суду на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити негайно ОСОБА_4 з-під варти в залі суду у зв`язку з відбуттям покарання призначеного цим вироком.

Речові докази по справі:
-спортивний рюкзак «Найк», чорного кольору, в якому знаходилася електрична бритва «Philips 663» та мобільний телефон «Donod D805», в корпусі сірого кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому;

-СД-диск з відеозаписом камер спостережень приміщення вокзалу «Запоріжжя-1», що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1