Справа № 496/3687/13-к
Провадження № 1-о/496/5/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області заяву засудженого ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває заяву засудженого ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_6 обґрунтовує заяву тим, що існують обставини, що могли вплинути на вирок, але не були відомі та не могли бути відомі суду та йому під час судового розгляду, а саме: 1) 25 січня 2016 року колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 5-915ск16 дійшла висновку, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України злочин відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; 2) 07 липня 2017 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень заявник ознайомився із ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2012 року по справі № 5-3272км12, відповідно до якої «амфетамін» належить до кустарно виготовлених препаратів з ефедрину та псевдоефедрину.
Засуджений у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши заявника, який наполягав на задоволенні заяви з підстав викладених в неї, прокурора, який заперечував проти задоволення, з підстав зазначених у виступі, дослідивши матеріали справи в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, вивчивши рішення суді різних інстанцій, на які посилається заявник, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_7 про перегляд судового рішення має бути залишена без задоволення з наступних підстав.
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно вироку, на початку травня 2013 року, більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись у парадній будинку № 18 по вул. Генерала Бочарова у м. Одесі, незаконно шляхом знахідки, для особистого вживання та без мети збуту придбав 1,202 г. речовини, яка згідно висновку експертизи № 478 наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів від 11 травня 2013 містить психотропну речовину - «амфетамін», обіг якої обмежений, кількісний вміст амфетаміну склав 0,854 г., після чого, помістивши вказану психотропну речовину між обкладинкою та першою сторінкою паспорту громадянина України на своє ім`я, у період з початку травня до 13-30 годин 10.05.2013 року ОСОБА_6 незаконно, з метою особистого вживання, без мети збуту, зберігав у своєму паспорті.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року вирок Біляївського районного суду Одеської області в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України залишено без змін і в той же день вирок набрав законної сили.
Відповідно до частини 1 ст. 309 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту -
караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Таким чином злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до частини 3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року, по справі № 5-915ск16 наявне таке речення: «Судом при призначенні покарання повною мірою враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості», суд вважає, що ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ мав на увазі попередні інстанції.
Однак аналіз и вивчення змісту судових рішень першої інстанції Броварського міськрайонного суду Київської області, від 12 жовтня 2015 р. та апеляційної інстанції - апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 р. по справі № 5-915ск16 з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказує на то, що в цих рішеннях відсутнє зазначення, що злочин передбачений ч.. 1 ст. 309 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, і навіть навпаки, в вироку Броварскього міськрайонного суду Київської області суд зазначає, що злочин за ч. 1 ст. 309 КК України, який скоїв ОСОБА_8 відноситься до категорії середньої тяжкості. А апеляційна інстанція, взагалі обходить це питання в ухвалі від 17 грудня 2015 р.
Усе вищезазначене, дає підстави суду вважати що наявність в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року, по справі № 5-915ск16 речення: «Судом при призначенні покарання повною мірою враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості» - є технічною помилкою, оскільки КК України не змінювався щодо цього питання.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до частини 3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, при ухваленні вироку Біляївським районним судом Одеської області від 13 листопада 2015 року, у суду не було підстав звільняти ОСОБА_6 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, як за злочин невеликої тяжкості.
Посилання заявника на ст.. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», як на підставу обов`язковості рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для інших судів, суд не приймає до уваги, оскільки у зазначеній статті йдеться річ про висновки Верховного суду України.
Що стосується інших підстав, на які посилається заявник, то вони були предметом судового розгляду, в якому приймав участь заявник, а тож не можуть вважатись нововиявленими, оскільки були відомі заявнику протягом розгляду справи.
Згідно до ст. 467 ч. 1 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Керуючись ст. ст. 459-467 КПК України,
У Х В А Л И В :
Заяву засудженого ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2015 року в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2
31 серпня 2017 року