н/п 1-в/640/146/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Крс ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові подання заступника начальника Київського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області капітана внутрішньої служби ОСОБА_5 стосовно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова , з середньою освітою , в силу ст 89 КК України не судимого , засудженого 17.12.2012 року Печерським районним судом м.Києва за ч. 2ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 3 роки, згідно вироку мешкав за адресою: АДРЕСА_1 про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_6 , -
Начальник Київського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області звернулась до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що ОСОБА_6 був засуджений вироком від 17.12.2012 року Печерським районним судом м.Києва за ч. 2ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.На підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 звільнено, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі положень ст. 76 КК України покладено на покарання ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виправної інспекції; повідомляти органи кримінально-виправної інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.Проте засуджений ОСОБА_6 своїми діями умисно ухиляється від покладенних на нього обов`язків, місце знаходження першочерговими розшуковими заходами, засудженого не вдалось,тому ОСОБА_5 звернулась до суду із вищезазначеним поданням.
В судовому засіданні представник Київського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 просила в поданні відмовити, оскільки засуджений тримався під вартою в м.Москві Російської Федерації,такі відомості на момент подання у представника були відсутні.
Засуджений у судове засідання з`явився просив в поданні відмовити посилаючись на те, що він виїхав 23.03.2015 року до родички ОСОБА_7 , яка хворіла на онкологічне захворювання, 25.03.2015 року його затримали співробітники поліції міста Москви за підозрою в крадіжці двох автомобілів, після чого 28.03.2015 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ,та в листопаді 2015 року був засуджений до п`яти років позбавлення волі, проте Вирок було скасовано та ОСОБА_6 був виправданий, що підтверджується Вироком від 06.04.2017 року та довідкою складеною слідчим ОСОБА_8 .
Прокурор в судовому засідання також заперечував проти вказаного подання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком від 17.12.2012 року Печерським районним судом м.Києва за ч. 2ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.На підставі положень ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 звільнено, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі положень ст. 76 КК України покладено на покарання ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виправної інспекції; повідомляти органи кримінально-виправної інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання
24.01.2013 року у приміщенні КВІ засуджений був детально ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку і попереджений про кримінальну відповідальність, яка передбачена за ухилення від відбування покарання. ОСОБА_6 повідомив, що проживає за вищевказаною адресою.
У період з 04.02.2013 року по 03.03.2015 року під обліковий своєчасно приходив на реєстрацію.
07 04.2015 року засуджений до КВІ не з`явився, про поважність причин неявки не повідомляв.
08.04.2015 року засудженому було направлено виклик до кримінально - виконавчої інспекції Київського району м. Харкова на 16.04.2015 року, але під обліковий у встановлений день не прибув.
З метою виклику засудженого ОСОБА_6 був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 , двері вищевказаної квартири ніхто не відчинив. Виклик до кримінально-виконавчої інспекції на 27.04.2015 року залишено в дверях помешкання.
28.04.2015 року було направлено подання до Київського РВ ХМУ ГУ УМВС в Харківській області про здійснення приводу ОСОБА_6 . Згідно рапорту ДІМ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири відчинила дружина, яка пояснила, що її чоловік поїхав на заробітки до Росії і коли повернеться їй не відомо.
Для встановлення місцезнаходження засудженого було розпочато першочергові розшукові заходи та 05.04.2015 року направлено відповідні запити до відділу адресно-довідкової служби, Харківського слідчого ізолятора УДПтС України в Харківській області, відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області. Головного Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров`я, військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте, встановити місце знаходження першочерговими розшуковими заходами, засудженого ОСОБА_6 не вдалось.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК Українисуд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначенихст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
У зв"язку з вищевикладеним, враховуючи те, що представник Київського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 просила в поданні відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 369 - 372, 537, 539 КПК України, суд -
Відмовити в задоволенні подання заступника начальника Київського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції УДП тСУ в Харківській області капітана внутрішньої служби стосовно громадянина України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлення ОСОБА_6 в місця позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1