Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника- адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 , її представника- адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0008606 від 13 грудня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.127 КК України,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 та постановлено застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обовязки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у звязку з реалізацією завдань кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду із місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_11 .
Встановити строк дії ухвали до 03 травня 2017 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 03 травня 2017 року.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою схилити їх до зміни показів, щоб уникнути відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
______________________________________________________________________________________________
№ 11сс/787/133/ 2017 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_12

Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просив вказану ухвалу скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
На підтвердження своїх вимог ОСОБА_6 зазначав, що суд не спростував його доводів з приводу того, що відсутня обгрунтована підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень і всі обвинувачення щодо нього грунтуються лише на показаннях потерпілої.
Судом не враховано, що він раніше не судимий, жодних спроб чи дій зустрітися із потерпілою чи свідком він не мав, у нього є постійне місце проживання та сім`я, на утриманні малолітній син, працює на посаді директором ТОВ «Теплоальтернатива» і на всі виклики до слідчого та суду він з`являвся.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_5 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів клопотання вбачається, що 11 грудня 2016 року близько 05 год. 30 хв., ОСОБА_6 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, маючи умисел на незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 , з метою умисного заподіяння їй сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, з метою примусити вчинити дії, що суперечать її волі, перебуваючи в під`їзді, біля дверей квартири АДРЕСА_2 , шляхом здійснення сильного поштовху вхідних дверей вказаної квартири, незаконно, всупереч волі осіб, які на законних підставах проживають у ній, проник до квартири АДРЕСА_3 , за вказаною адресою, чим порушив право ОСОБА_8 на недоторканість житла.
Крім того, 11 грудня 2016 року, близько 05.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 , яка знаходиться в АДРЕСА_4 , маючи умисел на заподіяння потерпілій сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, за те, що вона не відповіла на його неодноразові телефонні дзвінки, умисно стягнув потерпілу за волосся з ліжка на підлогу, де кулаком та долонею правої і лівої рук наніс їй численні удари по голові та тулубу, неодноразово при цьому наголошуючи, що навчить потерпілу відповідати на телефонні дзвінки, чим заподіяв їй сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 за волосся затягнув потерпілу до ванної кімнати вказаної квартири, де обливаючи її холодною водою наніс декілька ударів по потилиці, правому та лівому вусі, після чого, погрожуючи подальшим спричиненням тілесних ушкоджень, змусив потерпілу повністю зняти свій нічний одяг, чим заподіяв потерпілій сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та примусив вчинити дії, які суперечать її волі.
У подальшому, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю спостереження за нею зі сторони ОСОБА_6 , забігла у спальну кімнату вказаної квартири, де ОСОБА_6 наніс потерпілій декілька ударів по правому і лівому вусі та примусив її відповісти на його телефонний дзвінок, тим самим примусив потерпілу вчинити дії, які суперечать її волі.
Вказаними протиправними діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівій кисті, на лівій сідниці, на лівому стегні, на лівій щоці, на лівій вушній раковині, черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, травматичної перфорації барабанної перетинки справа, які виникли не менше як від шести травмуючих дій, та відповідно до висновку експерта № 1355 від 16.01.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
24 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 127 КК України. Санкцією ст.127 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на сирок від двох до п`яти років.
Обгрунтованість підозри в інкримінованих ОСОБА_6 діяннях підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, зокрема: заявами ОСОБА_8 від 12 грудня 2016 року і 02 лютого 2017 року, висновком судово-медичного експерта, даними протоколів допиту потерпілої ОСОБА_8 та слідчого експерименту з її участю, протоколів допиту свідка ОСОБА_11 і слідчого експерименту з участю цього свідка, протоколів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , інформацією про здійснення дзвінків та відправку СМС-повідомлень абонентів рухомого зв`язку оператора мобільною зв`язку ПрАТ «Київстар».
Відтак доводи апелянта про те, що обвинувачення грунтується лише на показаннях потерпілої не відповідає дійсності.
Крім того встановлено, що за адресою - АДРЕСА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 лише зареєстрований, тоді як він проживає по АДРЕСА_1 . При цьому колегія суддів враховує, за даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.02.2017 р., проведеного з участю його захисника-адвоката ОСОБА_7 , вказана адреса - АДРЕСА_5 , - не містить деталізованої інформації (чи це є місце його проживання, чи реєстрації). При ознайомлені з вказаним протоколом ні підозрюваним ОСОБА_6 , ні його захисником не було уточнено місця фактичного проживання ОСОБА_6 (а.с.30-31). За таких обставин колегія суддів вважає доведеною наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Наведені дані дають підстави вважати, що підозрюваний не перебуваючи під домашнім арештом може порушити свої процесуальні обов`язки, перешкоджатиме кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

При розгляді клопотання, слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийняв законне й обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що підстав для скасування цієї ухвали та постановлення нової про відмову в задоволенні клопотання слідчого не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненсько області від 03 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0008606 від 13 грудня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.127 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3