н/п 1-кс/640/6333/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2017 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
представника власника майна - ОСОБА_5 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 31.07.2017 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито викрала гроші ОСОБА_8 , чим спричинила останньому майнову шкоду в сумі 4000 гр.
Після отримання повідомлення від оператора служби 102 про вчинення відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, слідчо-оперативна група прибула до місця вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , де потерпілий прямо вказав на жінку, яка відкрито заволоділа його грошима, якою виявилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також потерпілий вказував, що жінка викрадені у нього гроші поклала в свій жіночий рюкзак. При цьому особисто від його імені ОСОБА_4 розписалась у договорі про надання інформаційних послуг агентством ФОП « ОСОБА_9 », тобто підробивши його підпис у вказаному документі.
31.07.2017 в період часу з 12.50 до 14.40 год. в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 в кабінеті № 304 Київського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_4 виявлено та вилучено вказані вище рюкзак коричневого кольору, тональний крем, духи, запальничку, флешку сірого кольору, флешку рожевого кольору, два пінцети, два косметичних олівця, гребінець дерев`яний, дві косметичні кісті, ручку, косметичний засіб, косметичну розчіску рожевого кольору, шматок застібки, косметичні тіні для брів, перцевий балон, дитячий крем, дисконтні картки, банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_2 , візитну картку «Daewoo», косметичні спонжи, зарядний пристрій, дзеркало, мобільний телефон білого кольору ТМ «Iphone», чек приватбанку-2 штуки, грошові кошти: 10 гривень (МД 2857112), 2 гривні (СБ 2128749), 100 гривень (ТА 5520062), 200 гривень (МБ 0284061), 100 доларів США (LB95475121W), 7 монет номіналом 1 гривня, 10 монет номіналом 50 копійок, 1 монета номіналом 5 копійок, 1 монета номіналом 10 копійок.
Сторона обвинувачення також зазначає в клопотанні, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що 31.07.2017 приблизно о 09:00 годині приїхав до вул. Дарвіна в м. Харкові, з ціллю оренди квартири попередньо домовившись про зустріч в телефонній розмові за номером НОМЕР_3 , що був вказаний в оголошенні на сайті «ОЛХ». Де біля будинку 21, зустрівся з раніше невідомою жінкою, яка представилася ОСОБА_10 і запросила пройти до офісу, з ціллю укладення договору. В офісі, ознайомившись з печатним текстом договору, відмовився його підписувати і сказав, ОСОБА_10 , що підпише договір і передасть гроші тільки після того як побачить квартиру. Альона попросила показати його гроші, щоб вона була впевнена в тому що він їх має і обіцяла показати квартиру. Діставши гроші із рюкзака тримав їх в руках і перерахував так щоб ОСОБА_10 бачила їх кількість. Після цього ОСОБА_10 попросила покласти гроші на стіл, що ОСОБА_8 і зробив. По сплину приблизно двох хвилин, з того моменту як поклав гроші на стіл, бачив, як вона взявши зі столу своєю лівою рукою пачку грошей в якій було 4000 гривень, поклала її до шухляди столу, яка знаходилася ліворуч. ОСОБА_8 просив покласти гроші на те місце де їх взяла. На прохання ОСОБА_8 не реагувала, після чого ним було викликано поліцію.
Знаходячись у приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 31.07.2017 в період часу з 12:35 до 12:45 годин в ході огляду місця події потерпілий ОСОБА_8 добровільно видав договір інформаційного обслуговування, без номеру, від 31.07.2017, в якому згідно його свідчень ОСОБА_4 розписалась від його імені, підробивши його підпис, а також квитанцію без номеру про сплату послуги в розмірі 4000 гривень від 31.07.2017, підписану представником господарюючого суб`єкту про прийняття грошей.
Потерпілим ОСОБА_8 також заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4000 гр.
Згідно пояснення ОСОБА_4 , приблизно 31.07.2017 до офісу за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов молодий чоловік на ім`я ОСОБА_11 , з яким було укладено договір інформаційного обслуговування. Під час укладання договору ОСОБА_11 передав свої документи і гроші в сумі 4000 гривень. Після чого, з невідомих для неї причин, викликав поліцію.
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане в клопотанні майно, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого, з метою забезпечення речових доказів, вказуючи також, що у зв`язку з тим, що перелічені речі, документи, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення їх необхідно детально оглянути, провести інші слідчі і процесуальні дії, експертизи, оскільки у вилученому мобільному телефоні, флеш носіях, можуть міститися дані про деталі та обставини вчинення злочину, інших причетних до нього осіб; на банківському рахунку (згідно вилученої у ОСОБА_4 банківської картки) можуть знаходитись грошові кошти, здобуті, внаслідок злочинної діяльності; на рюкзак прямо вказав потерпілий, пояснивши, що в нього ОСОБА_4 спочатку поклала викрадені в нього гроші. Крім цього ці та інші вилучені у ОСОБА_4 речі та предмети необхідні для забезпечення цивільного позову, заявленого потерпілим. Вилучений у потерпілого 31.07.2017 договір та квитанція також можуть містити сліди злочину, договір, згідно показів потерпілого, є підробленим і по ньому необхідно буде провести судово-почеркознавчу експертизу.
В судовому засіданні 03.08.2017 слідчий ОСОБА_6 , а в подальшому в судовому засіданні 04.08.2017 - слідчий ОСОБА_3 , підтримали подане клопотання.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, зокрема, що 31.07.2017 близько 12.30 год. вона знаходилась на робочому місці, в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . У цей час до вказаного приміщення зайшли працівники поліції та запропонували їй проїхати разом із ними до Київського ВП ГУ НП в Харківській області для проведення слідчих дій, слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 повідомила, що особа, яка заявила про тяжкий злочин, вказала, що саме вона його вчинила, у зв`язку з чим, за даним фактом відносно неї проводяться слідчі дії. В службовому кабінеті Київського ВП ГУ НП в Харківській області слідчим ОСОБА_2 проводився огляд місця події, в ході якого у неї були вилучені її особисті речі. Вважає, що її особисті речі не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що 31.07.2017 близько 12.30 год. йому зателефонувала ОСОБА_4 з вимогою щодо надання правової допомоги. В службовому кабінеті Київського ВП ГУ НП в Харківській області, в період часу з 12.50 год. по 14.40 год., слідчим Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , за його відсутності, проведена слідча дія огляд місця події, в ході якої у ОСОБА_4 вилучені її особисті речі. Слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 та інспектор СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 перешкоджали йому у здійсненні його законної діяльності з надання правової допомоги. ОСОБА_4 фактично була затримана 31.07.2017 та доставлена до Київського ВП ГУ НП в Харківській області. Крім того, відповідно до протоколу огляду місця події від 31.07.2017, огляд місця події відбувався в період часу з 12.50 год. до 14.40 год., ОСОБА_4 змогла залишити Київський ВП ГУ НП в Харківській області лише о 15.50 год., про що свідчить підпис її в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених.
В порядку ст. 206 КПК України слідчим суддею в ході розгляду клопотання з`ясовані питання щодо захисту прав людини. Захисник ОСОБА_5 повідомив, що він подав зави в порядку ст. 214 КПК України до відповідних правоохоронних органів, копії яких залучив до справи.
Неприбуття в судове засідання іншого власника майна ОСОБА_8 , який повідомлявся належним чином про день, час, місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно протоколу огляду місця події від 31.07.2017, 31.07.2017 з 12.35 год. до 12.45 год. за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у службовому кабінеті Київського ВП ГУ НП в Харківській області, проведено огляд, в ході якого у ОСОБА_8 вилучено договір інформаційного обслуговування, без номеру, квитанцію без номеру, які, з його слів, були підписані раніше невідомою йому жінкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що вказаний договір інформаційного обслуговування та квитанція, вилучені 31.07.2017 у ОСОБА_8 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказані документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді в цій частині необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вказаних документів, враховує можливість використання їх як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна в цій частині у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на вказані вище рюкзак коричневого кольору, тональний крем, духи, запальничку, флешку сірого кольору, флешку рожевого кольору, два пінцети, два косметичних олівця, гребінець дерев`яний, дві косметичні кісті, ручку, косметичний засіб, косметичну розчіску рожевого кольору, шматок застібки, косметичні тіні для брів, перцевий балон, дитячий крем, дисконтні картки, банківську картку, візитну картку «Daewoo», косметичні спонжі, зарядний пристрій, дзеркало, мобільний телефон, 2 чеки приватбанку, грошові кошти: 10 гривень ( НОМЕР_1 ), 2 гривні (СБ 2128749), 100 гривень (ТА 5520062), 200 гривень (МБ 0284061), 100 доларів США (LB95475121W), 7 монет номіналом 1 гривня, 10 монет номіналом 50 копійок, 1 монета номіналом 5 копійок, 1 монета номіналом 10 копійок, виходячи з наступного.
Згідно протоколу огляду місця події від 31.07.2017, 31.07.2017 з 12.50 год. до 14.40 год. за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у службовому кабінеті Київського ВП ГУ НП в Харківській області, проведено огляд, в ході якого у ОСОБА_4 , яка перебувала у вказаному кабінеті, вилучено вказані вище предмети (а.с. 16-18).
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотання слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання в частині арешту вказаного майна, саме на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Дійсно, до клопотання залучено цивільний позов ОСОБА_8 , який просить визнати його цивільним позивачем по даному кримінальному провадженню та у разі встановлення осіб, які заволоділи його грошима, притягнути їх як цивільних відповідачів у даному кримінальному провадженні та стягнути з цивільних відповідачів на його користь майнову шкоду у сумі 4000 гр.
Однак, правові підстави до арешту вказаного майна, вилученого у ОСОБА_4 , з метою забезпечення цивільного позову відсутні, оскільки підозра у даному проваджені нікому не повідомлена.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення в зазначені частині задоволенню не підлягає.
При цьому, згідно заперечень ОСОБА_4 , що викладені до протоколу огляду місця події від 31.07.2017 (а.с. 16-18), та її ж пояснень в ході розгляду даного клопотання, приблизно о 12.40 год. 31.07.2016 слідчий ОСОБА_2 та ОСОБА_13 за адресою : м. Харків, вул. Дарвіна, 21, шляхом психологічного тиску, а також застосуванням до неї заходів фізичного впливу, незаконно її затримали, без повідомлення підстав такого затримання, та доставили її до кабінету третього поверху адміністративної будівлі Київського ВП ГУНП в Харківській області, де в присутності понятих вилучили та описали з її сумки (рюкзака) особисті речі та цінності, а також вказаними особами грубо порушено її право на захист під час затримання її за вказаною адресою та в ході проведення огляду місця події за відсутності її захисника ОСОБА_5 , а в подальшому застосування до захисника фізичного впливу.
Слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести дослідження вказаних фактів, викладених ОСОБА_4 в запереченнях до протоколу огляду місця події від 31.07.2017 та в ході розгляду даного клопотання, в тому числіщодо її затримання 31.07.2017 в порядку ст. 208 КПК України.
Щодо інших доводів захисника та ОСОБА_4 , в тому числі про розбіжності в часі перебування потерпілого ОСОБА_8 в приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області, зазначеному в протоколі допиту потерпілого від 31.07.2017 та в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, слідчий суддя також вважає необхідним зазначити, що всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, що застосовується.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 206, 309, 372 КПК України,
Накласти арешт на майно, вилучене згідно протоколу огляду місця події від 31.07.2017 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у службовому кабінеті Київського ВП ГУ НП в Харківській області у ОСОБА_8 , а саме: договір інформаційного обслуговування від 31.07.2017, без номеру, квитанцію від 31.07.2017 без номеру до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна Київський ВП ГУНП в Харківській області.
В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна - відмовити.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести дослідження фактів, викладених ОСОБА_4 в запереченнях до протоколу огляду місця події від 31.07.2017 та в ході розгляду даного клопотання, в тому числіщодо її затримання 31.07.2017 в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1