ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, освіта середня, не одружений, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор - ОСОБА_4 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , інші учасники: потерпілий ОСОБА_8 , його представник ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И В:
21 жовтня 2015 року приблизно о 23 год ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу ресторану «Верховина» по пр-кту Перемоги, 135 в м. Києві, під час спілкування зі своїм знайомим, матеріали кримінального провадження щодо якого виділені в окреме провадження, звернули увагу на раніше невідомого гр-на ОСОБА_10 , майно якого вирішили з метою власного збагачення спільно відкрито викрасти із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вступивши у такій спосіб у попередню змову на вчинення грабежу.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів погоджено між собою, ОСОБА_5 та інша вказана особа підійшли до ОСОБА_11 . Відразу після цього інша особа, діючи згідно з попередньою домовленістю, дістала з кишені газовий балончик «Терен-4» і розпилила сльозогінний газ потерпілому в обличчя, від чого останній відчув біль, подразнення слизової оболонки очей та тимчасово втратив зір, внаслідок чого був дезорієнтований. Подолавши таким чином, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ХАДЕМІ, можливий опір з боку останнього, ОСОБА_5 разом з цією ж іншою особою перевірили вміст кишень потерпілого, звідки викрали: мобільний телефон «НТС One» вартістю 10 000 грн із сім-карткою вартістю 115 грн та грошима на рахунку в сумі 30 грн; гаманець вартістю 1 500 грн з грошима в сумі 800 грн, а також зняли з лівої руки потерпілого годинник марки «Defacto» вартістю 4 678 грн та срібну каблучку вартістю 623 грн. Заволодівши вказаним майном всього на суму 17 646 грн ОСОБА_5 та інша особа зникли з місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 21 жовтня 2015 року приблизно о 23 год, перебуваючи поблизу ресторану «Верховина» по пр-кту Перемоги, 135 в м. Києві, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_12 звернули увагу на раніше невідомого ОСОБА_10 , майном якого вирішили спільними діями заволодіти, вступивши у такій спосіб у попередню змову на вчинення грабежу. Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів погоджено між собою, він ОСОБА_5 та ОСОБА_13 підійшли до ОСОБА_10 , відразу після цього ОСОБА_13 дістав з кишені газовий балончик, яким розпилив газ потерпілому в обличчя, від чого останній втратив орієнтування і схопився за очі. Подолавши таким чином можливий опір ОСОБА_10 , вони разом перевірили вміст кишень потерпілого, звідки викрали: мобільний телефон «НТС One» із сім-карткою та грошима на рахунку; гаманець з грошима в сумі 800 грн, а також зняли з лівої руки потерпілого годинник марки «Defacto» та срібну каблучку. Заволодівши цим майном, загальну вартість якого на суму 17 646 грн він не оспорював, вони разом з ПАВЛЕНКОМ втекли з місця вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 21 жовтня 2015 року приблизно о 23 год, перебуваючи поблизу ресторану «Верховина» по пр-кту Перемоги, 135 в м. Києві, за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого відкрито викрав чуже майно загальною вартістю 17 646 грн, яке належало потерпілому ОСОБА_10 (вчинив грабіж), а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, зокрема, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував, відтак відсутні сумніви у його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття, його вік та часткове відшкодування шкоди потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_15 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, застосовує до нього ст. ст. 104, 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Приймаючи до уваги інший вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, яким ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 263 КК України також був звільнений від відбування покарання у виді 4 роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, остаточне покарання йому належить призначити за сукупністю злочинів із застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань без процедури самостійного виконання вказаних вироків, оскільки встановлено, що він вчинив злочин до постановлення щодо нього вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, покарання за яким не відбував.

Враховуючи прийняте судом рішення, суд вважає за необхідне скасувати раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід з покладенням на нього обов`язку з`являтися за викликом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366, 368, 371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

За сукупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, у виді позбавлення волі строком на чотири роки та шість місяців.
На підстави ст. ст. 104, 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_15 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ скасувати, звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно. Покласти на ОСОБА_15 обов`язок з`являтися за кожною вимогою до суду.

Речові докази особисті речі потерпілих після набрання вироком законної сили використовувати за належністю, інші зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_17