Ухвала іменем україни 30 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі з участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Київського районного суду міста Полтави від 25 вересня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останні рази вироками: 1) Київського районного суду від 04 лютого 2014 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) Октябрського районного судом м. Полтави від 16 квітня 2014 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2014 року та вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року до призначеного покарання за останнім вироком, і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі 6 років 6 місяців із конфіскацією усього належного йому майна.

Вирішено питання про судові витрати.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України.

Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині його засудження за епізодом від 25 лютого 2015 року, а саме: незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України скасовано, а кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.307 КК України, а саме за вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.317 КК України, повторно. Визначено покарання, призначене судом першої інстанції, у виді позбавлення волі строком на 6 років із конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2014 року і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Виключено з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку суду про призначення покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2014 року.

В іншій частині вирок Київського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 02 квітня 2015 року по 10 березня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі в строк відбуття покарання.

Касаційне провадження відкрито за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 .

До початку розгляду матеріалів провадження до касаційного суду надійшло клопотання ОСОБА_7 про забезпечення його участі у провадженні в суді касаційної інстанції в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка,потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (ч.2 ст.336 КПК України).

З урахуванням зазначеного, а також пояснень прокурора, який не заперечував проти заявленого засудженим клопотання та відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а розгляд провадження відкладенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 434 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Розгляд кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 відкласти до 10 год 14 грудня 2016 року.
Забезпечити участь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час розгляду справи, шляхом проведення відеоконференції між Вищим спеціалізованим судом та Роменською виправною колонією №56 УДПСУ в Сумській області, де відбуває покарання засуджений, за наявності для цього технічної можливості.

Про день та час судового розгляду повідомити сторін та інших учасників кримінального провадження.

Виконання постанови в частині конвоювання засудженого покласти на командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 та голову Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3