пр. № 1-кп/759/127/16
ун. № 359/9855/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000115 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
12.11.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2015р.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта відносно обвинувачених судом не завершено, у зв`язку з чим судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просила продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на тяжкість вчинених ними злочинів, а також на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, оскільки не мають постійного місця проживання та роботи на території підконтрольній Україні.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 , заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки ризики, зазначені прокурором, не доведені, відсутні докази їх існування на даний час. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 думку захисників підтримали.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи,колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу кожному з обвинувачених та вважає доцільним продовжити їх тримання під вартою, оскільки відносно кожного з обвинувачених відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків. Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинувачених переховуватись від суду, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги також дані про особу кожного з обвинувачених окремо. Зокрема, їх соціальні зв`язки, те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не працюють, не одружені, не мають утриманців, зареєстровані у м.Макіївка, Донецької обл., постійного місця проживання на території міста Києва не мають. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою.

Враховуючи вищевикладене, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинувачених, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченим застави, розмір якої перевищує 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.02.2017 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 600 (шістьсот) мінімальних заробітних плат, що становить 826800 (вісімсот двадцять шість тисяч вісімсот) грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають права на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.02.2017 року включно.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 600 (шістьсот) мінімальних заробітних плат, що становить 826800 (вісімсот двадцять шість тисяч вісімсот) грн, після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження, 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають права на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3