В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 05.07.2012 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки та 8 місяців, 17.02.2015 року звільненого умовно достроково на 2 роки 3 місяці 9 днів, судимість не погашена;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на момент вчинення злочину студента ІІ курсу Вінницької філії Київського торгівельно-економічного інституту, раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , громадянина України, з базовою вищою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, на момент вчинення кримінальних правопорушень працюючого майстром виробничого навчання ДПТНЗ «Гніванський професійний ліцей», раніше не судимого ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.186 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000843 від 30.09.2015 року,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2015 року близько 21 години, обвинувачений ОСОБА_4 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ще трьома знайомими, які не є місцевими мешканцями, проїжджали на автомобілі «Opel Veсtra» через м. Жмеринка. Зупинившись біля вул.Тичини, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та заблукав. З метою відшукати свого товариша, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пішли по вул.Тичини та зустріли незнайомого хлопця, яким виявився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якого попросили показати місцевість, на що той погодився. Рухаючись слідом за ОСОБА_10 , на стежці, що проходить вздовж залізничної колії, ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, завдав удару по ногам, внаслідок чого хлопець впав на землю. В цей час ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, продовжив дії ОСОБА_3 та завдав декілька ударів по тілу ОСОБА_10 , внаслідок чого умисно відкрито заволоділи мобільним телефоном останнього «Samsung Monte GT-C3200» IMEI НОМЕР_1 . Відповідно до оцінюючої довідки, виданої ПП ОСОБА_11 , вартість вказаного телефону станом на 27.09.2015 року становить 250 гривень. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , покинули місце вчинення злочину, викраденим майном в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 250 гривень.
28.09.2015 року близько 23.00 год. ОСОБА_3 із з своїм знайомим ОСОБА_5 на автомобілі «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні останнього приїхали з м.Гнівань Тиврівського району у м.Жмеринка з метою протиправного заволодіння чужим майном. 29.09.2015 року близько 01.20 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вул.Київська м.Жмеринка в районі автопарку, вони побачили перехожого незнайомого хлопця, якого вирішили пограбувати. Припаркувавши свій автомобіль на узбіччі, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 пішли слідом за вказаним хлопцем. Маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, за попередньою змовою, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наздогнали перехожого, яким виявився ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцевий мешканець, та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, що виразилось у завданні удару по ногам, внаслідок чого ОСОБА_12 впав на землю, та продовженні завданні ударів по тілу, умисно відкрито заволоділи мобільним телефоном «Lenovo A328»та каблучкою із сірого металу, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли. Згідно довідки про вартість аналогічного мобільного телефону, бувшого у використанні станом на 29.09.2015 року, виданої ПП ОСОБА_11 , вона становить 1250 грн., згідно довідки з ломбардного відділення №88 про оціночну вартість срібної каблучки з камінням становить 35 грн., таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_3 спричинили ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 1285 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні цих злочинів визнав повністю. Показав, що злочини вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні цього злочину визнав повністю. Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні цього злочину визнав повністю. Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище. У вчиненому щиро розкаявся. Щодо вартості викраденого не заперечував.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинувачених та дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в нарколога Тиврівської центральної районної лікарні не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував шкоду потерпілим, претензій потерпілі матеріального і морального характеру до обвинуваченого не мають. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки Тиврівської центральної районної лікарні №1290 від 02.10.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку у психіатра (а.с.71 зв.).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №188 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений змішаний розлад особистості. В теперішній час ОСОБА_3 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.
Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення під час умовно - дострокового звільнення від покарання, тому при призначенні покарання ОСОБА_3 слід врахувати вимоги ст.71 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути відбування реальної міри покарання, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою взявши його під варту у залі суду.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, вчинив злочин вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, давав правдиві покази, чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога Тиврівської центральної районної лікарні не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, претензій потерпілий матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає, за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ст.75, 76 КК України
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, вчинив злочин вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, давав правдиві покази чим активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога Тиврівської центральної районної лікарні не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, претензій потерпілий матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, суд вважає, за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги ст.75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
За ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду від 05.07.2012 року за ст.185 ч.3, ст.185 ч.2 КК України та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання цим вироком суду законної сили у вигляді тримання під вартою взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 06 березня 2017 року з моменту взяття його під варту
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 перебування під вартою з 06 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі до набуття вироком законної сили, а також зарахувати в строк покарання з розрахунку один день строку перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з 09.12.2016 року по 29.12.2016 року включно за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
За ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
За ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи
Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль «Opel Veсtra» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на арешт майданчику Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_13
мобільний телефон «Samsung Monte GT-C3200» IMEI НОМЕР_1 залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_10 ;
мобільний телефон «Lenovo» IMEI НОМЕР_3 та чоловічу каблучку із сірого металу залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_12 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя