Провадження №1-кп/761/126/2017
В И Р О К
іменем України
29 березня 2017 року м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.01.1999 року Бердянським районним судом Запорізької області за ст.222 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, 23.05.2001 року вироком Фастівського районного суду Київської області за ст..17, 81 ч.3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, 16.10.2001 року вироком Бердянського районного суду Запорізької області за ст..185 ч.2, ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.02.2007 року вироком Печерського районного суду м.Києва за ст..185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 09.03.2011 року на невідбутий строк 4 місяці 23 дні,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Грем*яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого адміністратором, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 04.07.2005 року вироком Семенівського районного суду Чернігівської області за ст..189 ч.1, ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.09.2009 року вироком Оболонського районного суду м.Києва за ст..309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, 16.04.2010 року вироком Семенівського районного суду Чернігівської області за ст..296 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :
6 травня 2015 року приблизно о 23 год.55 хв. обвинувачений ОСОБА_4 разом із обвинуваченим ОСОБА_5 та невстановленою особою проходили по парку ім..Т.Шевченка в м.Києві та звернули увагу на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи на одній з лавочок в парку зі сторони вул..Терещенківської в м.Києві. Вважаючи, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть знаходитись гроші та цінні речі, у обвинувачених та невстановленої особи виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою особою, підійшли до потерпілих, та ОСОБА_4 наніс три удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого останній упав на лавку. Внаслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження: синці в лобній ділянці справа, в правій підочній ділянці, на підборідді зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей же час обвинувачений ОСОБА_4 , користуючись безпорадністю ОСОБА_7 , відкрито з правої руки потерпілого викрав мобільний телефон марки «НТС ONE Mini» в корпусі сіро-білого кольору вартістю 2800 грн., в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

В цей час обвинувачений ОСОБА_5 згідно розробленого плану наніс один удар в обличчя ОСОБА_6 , спричинивши їй тілесні ушкодження: синці на верхніх повіках обох очей, спинці носу в середній частині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього обвинувачений ОСОБА_5 , користуючись безпорадністю ОСОБА_6 , відкрито викрав її жіночу сумку, вартістю 300 грн., в середині якої знаходився мобільний телефон «НТС ONE S» в корпусі темно-сірого кольору, вартістю 3200 грн., в середині якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка цінності для потерпілої не становить.

Після чого обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановлена особа з місця вчинення правопорушення зникли, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно 6 травня 2015 року разом із ОСОБА_5 та малознайомим чоловіком гуляли по парку ім..Шевченка, побачили на лавочці пару та вирішили заволодіти майном цієї пари. Він підійшов до чоловіка та вдарив його три рази в область обличчя, після чого забрав мобільний телефон. У скоєному кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно 6 травня 2015 року разом із ОСОБА_4 та малознайомим чоловіком гуляли по парку ім..Шевченка, побачили на лавочці пару та вирішили заволодіти майном цієї пари. Він підійшов до дівчини та вдарив її один раз в область обличчя, після чого забрав сумочку, в якій був мобільний телефон. У скоєному кається.

Оскільки обвинувачені визнали свою вину повністю, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, обвинуваченим було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд також вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченим, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, їх щире каяття у вчиненому.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його особу: він раніше був судимий: 29.01.1999 року Бердянським районним судом Запорізької області за ст.222 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, 23.05.2001 року вироком Фастівського районного суду Київської області за ст..17, 81 ч.3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, 16.10.2001 року вироком Бердянського районного суду Запорізької області за ст..185 ч.2, ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 02.02.2007 року вироком Печерського районного суду м.Києва за ст..185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 09.03.2011 року на невідбутий строк 4 місяці 23 дні, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує його особу: він раніше був судимий: 04.07.2005 року вироком Семенівського районного суду Чернігівської області за ст..189 ч.1, ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.09.2009 року вироком Оболонського районного суду м.Києва за ст..309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, 16.04.2010 року вироком Семенівського районного суду Чернігівської області за ст..296 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини вчинення злочину, особистості обвинувачених, пом`якшуючи обставини, а також наявність малолітніх дітей на утриманні, вважає, що обвинуваченим має бути призначене покарання тільки у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ст..186 ч.2 КК України.

Речові докази по справі мобільні телефони повернені потерпілим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 7 травня 2015 року та відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день перебування під вартою до набрання вироком законної сили зараховувати за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 7 травня 2015 року та відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день перебування під вартою до набрання вироком законної сили зараховувати за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази мобільні телефони повернуті потерпілим.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 діб. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1