Справа № 405/8608/16-к

"14" грудня 2016 р. м. Кропивницький
ВСТАНОВИВ:
Заявник адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши захисника і підозрюваного, вивчивши представлені матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.
17.11.2016 року до слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про проведення допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за участі сторони захисту.
Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 21.11.2016 року в задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в якості свідків за участі сторони захисту відмовлено в частині участі сторони захисту під час допиту вищевказаних осіб у якості свідків.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст.22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюються сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ч.3 ст.93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюються провадження, проведення слідчих(розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 223 КПУ України визначено, що слідчі ( розшукові ) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Слідча ( розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній (ч.6 ст. 223 КПК України).
Імперативною нормою КПК України ч. 6 ст. 223 цього Кодексу визначено, що слідча(розшукова) дія, яка здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участі особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої(розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Слідчий суддя звертає увагу, що сторона захисту, відповідно до положень КПК не має право самостійно проводити допит свідків, а лише має право заявляти клопотання слідчому на такий допит.
Крім того, положення п.5 ч.2 ст.87 КПК України свідчать про істотні порушення прав та основоположних свобод, зокрема порушення права на перехресний допит.
Системним аналізом оскаржуваної постанови від 21.11. 2016 року та клопотанням сторони захисту від 17.11.2016 року встановлено, що отримання відомостей, які мають значення у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного досудового розслідування буде доцільним проведення допиту зазначених осіб, зокрема для перевірки та зіставлення, відомих їм обставин з показами, наданими підозрюваним під час досудового розслідування..
Враховуючи вищевикладене, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 провести допит в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1