Номер провадження: 11-сс/785/1221/17
Номер справи місцевого суду: 522/2314/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі
секретаря: ОСОБА_5 ,
апелянта: ОСОБА_6 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційного суду клопотанням ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 04.04.2017 року про накладення арешту на майно,-

встановив
Оскаржуваною ухвалою, у рамках кримінального провадження №0001088 від 21.12.2016 року за фактом зловживання службовими особами Одеської митниці ДФС своїм службовим становищем при здійсненні митного оформлення транспортних засобів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, задоволено клопотання слідчого в ОВС першого СВ управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуків, перелік якого зазначено в клопотанні.

На вказану ухвалу, 25.07.2017 року ОСОБА_6 подав апеляційну, в якій посилаючись на необґрунтованість та незаконність прийнятого рішення, порушує питання щодо скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 2400 доларів США та 4900 гривень, що були вилучені під час обшуку у приміщенні офісу 31.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Як стверджує апелянт, зазначені грошові кошти належать йому на праві приватної власності.

Разом з тим, до апеляційної скарги подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 04.04.2016 року, яке мотивоване тим, що строк пропущено з поважної причини, оскільки розгляд клопотання слідчого було здійснено у відсутність ОСОБА_6 , який зазначає себе власником зазначених грошових коштів.

Водночас, з урахуванням відсутності в апеляційній скарзі обставин, які вказують на належність останньому арештованого майна та ненадання апелянтом апеляційному суду доказів на підтвердження цього факту, апеляційним судом розглянуто питання щодо можливості прийняття поданого клопотання до розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення ОСОБА_6 , який послався на представлення ним апеляційному суду даних, які свідчать про належність йому грошових коштів та підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і просив його задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи клопотання; апеляційний суд вважає, що провадження за клопотанням апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає закриттю, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку ОСОБА_6 як особи, процесуальний статус якої не визначений в даному кримінальному проваджені, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.393 КПК України, апеляційна скарга може бути подана відповідними особами, які зазначені у п.п.1-9 ч.1 цієї статті, а також іншими особами у випадках, передбачених цим Кодексом.

Главою 17 чинного КПК України передбачені підстави накладення арешту та порядок розгляду цього питання.

Виходячи з норм зазначеної глави та загальних засад кримінального процесуального закону, ініціювання питання щодо скасування накладеного арешту, з урахуванням вимог ст. 2 та 7 КПК України, в тому числі і право на апеляційне оскарження рішення в частині накладення арешту на певне майно, має право власник або володілець майна, а саме особа, якій воно належить.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до розгляду апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд приходить до наступного.

Як вбачається з наданих апелянтом ОСОБА_6 апеляційному суду документів, окрім апеляційної скарги, ним не надано жодних документів, які підтверджують факт належності йому грошових коштів у сумі 2400 доларів США та 4900 гривень, на які в тому числі ухвалою слідчого судді був накладений арешт. Такі документи відсутні і в матеріалах судового провадження, які надійшли до апеляційного суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 , на підтвердження факту належності йому арештованого майна, надав розписку своєї матері ОСОБА_6 про те, що вона нібито передала йому грошові кошти у розмірі 3000 доларів США на придбання автомобілю. Інших документів на підтвердження факту володіння зазначеними грошовими коштами та права власності на ці кошти, апеляційному суду надано не було.

Крім того, ОСОБА_6 послався як на підставу належності йому зазначених вище грошових коштів - здійснення ним за адресою, де був проведений обшук та були вилучені зазначені грошові кошти, оренди зазначеного приміщення, однак при цьому вказав, що на підтвердження зазначеного факту докази надати не може.

Заслухавши пояснення апелянта та вивчивши надану останнім розписку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що зазначена розписка не є належним доказом факту належності вилучених в ході проведення обшуку грошових коштів ОСОБА_6 , а свідчить лише про передачу йому певної суми грошових коштів його матір`ю.

Також апеляційним судом враховані наявні у матеріалах судової справи дані, які вказують, що обшук, в ході проведення якого були вилучені зазначені грошові кошти, було проведено у службових приміщеннях ТОВ "ТЕК Мітрідат" та за участі його представника ОСОБА_9 та інших осіб, серед яких ОСОБА_6 присутній не був.

При цьому зазначене у протоколі обшуку посилання адвоката ОСОБА_10 про належність цих коштів ОСОБА_6 , які нібито були отримані останнім в якості завдатку за продаж власного автомобілю, фактично суперечать викладеним у розписці даним щодо надання грошових коштів для придбання останнім автомобілю, а не його продажу, що за відсутності інших даних на підтвердження цього факту, не може свідчити про належність цих коштів ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наданими апеляційному суду доказами не підтверджений факт належності ОСОБА_6 грошових коштів, які були вилучені в ході проведення обшуку у приміщенні офісу 31.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , а тому ОСОБА_6 не довів, що він є власником чи законним володільцем зазначених грошових коштів.

За таких обставин, апеляційне провадження за клопотанням ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 04.04.2017 року про накладення арешту на майно необхідно закрити, оскільки останній не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційне провадження за клопотанням ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 04.04.2017 року - закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту прийняття рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4