Справа № 559/65/17
Номер провадження 1-кс/559/29/2017
УХВАЛА
"18" січня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю

захисника адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 09.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України про арешт майна
В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. В провадженні слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 09 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що 09 липня 2016 року, близько 12 години, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Mazda 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп на 395 км. + 650 м., виконуючи маневр повороту ліворуч, не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обстановку, в наслідок чого не справилася із керуванням свого транспортного засобу, втратила можливість керувати ним та здійснила виїзд на смугу руху зустрічного транспорту, де допустила зіткнення із автомобілем Peugeot Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 3.1-962/16 від 22 грудня 2016 року водій ОСОБА_6 повинна була діяти відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- п. 12.9 б) Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 Правил дорожнього руху України.

Також, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №3.1-962/16 від 22 грудня 2016 року, встановлено, що порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 12.1 Правил дорожнього руху України при вказаних фактичних обставинах знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки Peugeot Expert, отримали наступні тілесні ушкодження.

11 січня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій в АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

12 січня 2017 року до слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла позовна заява від адвоката ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності від 05 грудня 2016 року як представник позивача ОСОБА_7 , про стягнення та відшкодування матеріальної і моральної шкоди із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок за заподіяну моральну шкоду кримінальним правопорушення.

Крім цього, 12 січня 2017 року до слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла позовна заява від адвоката ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності від 05 грудня 2016 року як представник позивача ОСОБА_9 , про стягнення та відшкодування матеріальної і моральної шкоди із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок за заподіяну моральну шкоду кримінальним правопорушення.

Разом із цим, 12 січня 2017 року до слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла позовна заява від адвоката ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності від 12 січня 2017 року як представник позивача ОСОБА_10 , про стягнення та відшкодування матеріальної і моральної шкоди з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 , в сумі 837 365 (вісімсот тридцять сім тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 61 копійок за заподіяну матеріальну шкоду та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок за заподіяну моральну шкоду кримінальним правопорушення.

Крім цього, 12 січня 2017 року до органів досудового розслідування надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , про накладання арешту на майно ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільних позовів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а тому враховуючи вищевикладене та враховуючи розмір шкоди завданої кримінальним правопорушення, яка являється значною, у провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 .

Згідно ч.10 ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , встановивши заборону власнику, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із наступним майном:

квартира, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 78.1 кв.м, житловою площею 46,2 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної, спільної, часткової форми власності, з часткою 1/5, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 26.12.2008 року виданого відділом обліку, розподілу та приватизації житла міської ради;

нежиле приміщення, 1 поверху літ. А-5, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63.2 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної форми власності, з часткою 1/1, на підставі договору купівлі-продажу 856 від 08.06.2012 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 ;

квартира, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 65,45 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної форми власності, з часткою 1/1, на підставі договору купівлі-продажу 2303 від 06.09.2006 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання із викладених у ньому обставин.

Підозрювана ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки жодне, з переліченого у клопотанні, майно їй не належить.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2,3 статті 167 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

Слідчий у своєму клопотанні зазначив перелік майна, на яке просить накласти арешт для забезпечення пред`явленого позову у кримінальному провадженні, однак згідно інформаційних довідок, які містяться в матеріалах клопотання (а.с.159-166), ОСОБА_6 не є власником даного майна, що унеможливлює накладення арешту на нього в межах даного кримінального провадження, з метою забезпечення заходу кримінально-правового характеру щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_6 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132, 167, 170, 172, 392 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 09.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України про арешт майна, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: