Провадження №1-кп/761/719/2017
В И Р О К
іменем України
29 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013595 від 27.10.2016 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 маєток, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:
26 жовтня 2016 року приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в підземному переході, що на площі Льва Толстого в м. Києві, разом з неповнолітнім ОСОБА_5 , в руках якого знаходився мобільний телефон марки «Iphone 5S», вирішив заволодіти вказаним мобільним телефоном, шляхом обману ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 попросив в ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Iphone 5S», який належить ОСОБА_6 , для здійснення телефонного дзвінка.

Після чого ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон марки «Iphone 5S», сірого кольору, вартістю 8500 гривень, в чорному чохлі марки «Бампер» та в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», що матеріальної цінності не представляють, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_4 шляхом обману, заволодів приватним майном ОСОБА_6 на суму 8 500 гривень.

Крім того, 03 листопада 2016 року приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Льва Толстого в м. Києві, з неповнолітнім ОСОБА_7 , звернув увагу на мобільний телефон марки «Iphone 5S», який знаходився у останнього.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом обману ОСОБА_7 , під приводом здійснення телефонного дзвінка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, шахрайське заволодіння мобільним телефоном марки «Iphone 5S» ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone 5S», для здійснення телефонного дзвінка та, отримавши від ОСОБА_7 , вказаний мобільний телефон марки «Iphone 5S», звернувся з проханням до останнього надати пароль від мобільного телефону та електронну пошту (айклауд), з метою перепрошивки мобільного телефону його знайомим в комп`ютерному клубі.

ОСОБА_7 , будучи впевненим в добропорядності ОСОБА_4 , не підозрюючи злочинних намірів останнього, виконав прохання ОСОБА_4 , після чого останній з мобільним телефоном марки «Iphone 5S», чорного кольору, вартістю 5 000 гривень, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «МТС», вартістю 30 гривень, на рахунку гроші були відсутні, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_4 шляхом обману, повторно заволодів приватним майном ОСОБА_7 на загальну суму 5 030 гривень.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення за ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України, винуватим у обвинуваченні визнав себе повністю, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що перебуваючи на площі Льва Толстого в м.Києві під приводом здійснення дзвінка отримав від неповнолітніх хлопців мобільні телефони марки «Iphone 5S», які останнім не повернув та в подальшому продав своєму знайомому. Не заперечував, що вказані обставин мали місце о 16 год. 10 хв. 26.10.2016 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 та 03.11.2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , а також, що вартість першого телефону становила 8500 грн., а другого разом з сім-карткою 5030 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, розміру шкоди та форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_4 , раніше не судимий, злочин вчинив вперше, офіційно не працює, має постійне місця проживання та реєстрації, характеризується посередньо, є особою молодого віку, виховувався в не повній сім`ї - без матері та з 16 років проживає лише з бабусею (матір`ю мачухи).

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне врахувати щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, оскільки завдяки показанням обвинуваченого було встановлено місце знаходження речових доказів та фактично усунуто негативні наслідки даного кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт, оскільки обвинувачений не працює, у зв`язку із чим, вважає за необхідне, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону за яким визнав його винуватим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах передбачених санкціями ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 КК України, за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, наявні у суду характеризуючі матеріали на особу обвинуваченого, те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, не працює, злочини вчинив вперше, умови виховання обвинуваченого, його молодий вік,наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування призначеного судом покарання, у зв`язку з чим, звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Речові докази слід передати у розпорядження власників.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін, продовживши строк дії покладених раніше обов`язків.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190; ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати на підставі п.п.1, 2 ч.1; п.2 п.3 ч.2 ст.76 КК України ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін, продовживши дію покладених обов`язків.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 5S», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - передати у розпорядження потерпілої ОСОБА_6 , а мобільний телефон марки «Iphone 5S», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя