Справа № 137/1720/16-к
Провадження №11-кп/772/230/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянув « 05» січня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене д Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 18.11.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Кулига, Літинського району
Вінницької області, українця, громадянина України,
раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційною скаргою із змінами заступника прокурора Вінницької області на вирок Літинськогог районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року та ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року, -
В с т а н о в и в :
ВирокомЛітинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі с. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки:
-не виїжджати за межу України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 306 грн. 90 коп.
Згідно вироку суду, на початку жовтня місяця 2015 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з прямим умислом на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом демонтажу дверної скоби, проникли до квартири АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрали свердлильний станок «EVGDrilling16» вартістю 3 672 грн.50 коп., та електричний компресор «ForteZA65-50» вартістю 4 023 грн.80 коп. В подальшому, ОСОБА_6 разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, продавши ОСОБА_9 , жителю с. Українка Літинського району Вінницької області.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2016 року внесено виправлення у вирок Літинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року відносно засудженого ОСОБА_6 , де в резолютивній частині вироку зазначити п.11 та п.2 замість кримінально-виконавчої інспекції уповноважений орган з питань пробації.
Не погодившись ізвироком суду заступник прокурора Вінницької області подав апеляційну скаргу із змінами, в якій ставить питання про зміну вирокуЛітинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України в частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Виключити з вирокуЛітинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України та ухвали про виправлення описки, яка є невід`ємною частиною вироку, вказівку про призначення обвинуваченому обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що редакціями закону України про кримінальну відповідальність, а саме п.1 ч.1 ст. 76 КК України, яка діяла до 07.09.2016 року та діє на даний час, не передбачено покладення на засуджених обов`язку у виді не виїжджати за межі України не постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації. Тому суд першої інстанції, згідно вироку та ухвали про виправлення описки від 02.11.2016 року незаконно поклав на ОСОБА_6 обов`язок на підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який вважає, що вирок суду щодо нього є законим, думку потерпілого ОСОБА_8 , який також вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 поніс належне покарання, міркування прокурора про зміну вироку суду в частині покладення обов`язків на обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга із змінами заступника прокурора Вінницької області підлягає до задоволення.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному поряду.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло є правильною.
В судовому засіданні першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі, детально пояснив про обставини скоєного ним злочину, щиро розкаявся у скоєному.
Учасниками судового провадження фактичні обставини кримінального правопорушення, та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 не оспорюються.
Разом з тим, 08.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», стаття 76 КК України викладена у новій редакції та у п.п.1,2 ч.1 вказаної статті передбачено, що суд, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Частиною третьою статті 76 КК України ( в редакції Закону України від 07.09.2016 року), нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Редакціями закону України про кримінальну відповідальність, а саме п.1ч.1 ст. 76 КК України, яка діяла до 07.09.2016 року та діє на даний час, не передбачено покладення на засуджених обов`язок у виді не виїжджати за межу України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Суд першої інстанції, згідно вироку та ухвали про виправлення описки від 02.11.2016 року незаконно поклав на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок на підставі п.1ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Редакцією статті 76 КК України, яка діє з 07.09.2016 року, передбачено можливість покладення такого обов`язку, як не виїжджати за межу України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, що погіршує становище особи, так як попередньою редакцією статті 76 КК України було передбачено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Оскільки дане порушення Закону України про кримінальну відповідальність може бути усунуто лише шляхом зміни вироку суду, тому апеляційна скарга із змінами прокурора підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із змінами заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 , - задовольнити.
Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України змінити у частині покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Виключити з вирокуЛітинського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України та ухвали про виправлення описки, від 02.11.2016 року, яка є невід`ємною частиною вироку, вказівку про призначення обвинуваченому обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: