Справа № 373/1424/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1549/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 14.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 02.08.2015 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стукпак, Кизилського району, Тувінської області, Росія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернуто прокурору Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області для усунення недоліків.

Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , викладене у обвинувальному акті не конкретно та не повно. Також, між обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження є суттєві розбіжності. Із обвинувального акту вбачається, що він складений 10.08.2016 року, а затверджений 22.08.2016 року, однак в реєстрі матеріалів зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України складений слідчим СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 22.08.2016 року. Отже, вказана обставина дає підстави вважати, що до суду наданий не той обвинувальний акт, або ж був інший обвинувальний акт, з яким не погодився прокурор, що є порушенням вимог ч.1, п.9 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, у п.5 реєстру матеріалів досудового розслідування зазначено, що лише 25.05.2016 року повідомлено Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора про початок досудового розслідування кримінального провадження №0000779, що дає підстави сумніватися в законності проведення слідчих (розшукових) дій та прийнятих процесуальних рішень в період з початку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 25 травня 2016 року. Таким чином, в обвинувальному акті неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а тому обвинувальний акт суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції вказано на неконкретне формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 , проте не наведено мотивів, з яких суд першої інстанції прийшов до такого висновку. Зазначені в рішенні доводи про невідповідність дати складання обвинувального акту, вказаної безпосередньо в обвинувальному акті, та даті, зазначеній в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також тривале неповідомлення прокурора про початок досудового розслідування, що, на думку суду першої інстанції, може свідчити про незаконність слідчих (розшукових) дій. Проте, вказане стосується виключно реєстру матеріалів досудового розслідування, а не обвинувального акту, відтак, не може бути підставою для повернення останнього.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора. Залишити ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779 від 02.08.2015 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті є неконкретним, незрозумілим та нечітким. Зокрема незрозуміло, в чому полягало порушення водієм ОСОБА_7 , передбачене п.1.5. ПДР України, чи то в керуванні технічно справним автомобілем, чи то рух по вул. Б. Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький в напрямку вул. Шкільної. Є незрозумілим, чому дії водія ОСОБА_7 , які полягали у намірі здійснити поворот, увімкнення покажчика повороту та зупинка на перехресті є порушенням вимог п.2.3.б ПДР України. Крім того, обвинувальний акт, в порушення вимог, передбачених п.7 ч.2 ст.291 КПК України, не містить даних про розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Також, між обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 та реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження є суттєві розбіжності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, зокрема, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним та неповним.

Так, при викладенні обвинувачення в обвинувальному акті, вказується, що 02.08.2015 року близько 14 год. 55 хв. по вул. Богдана Хмельницького, м. Переяслав-Хмельницький ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Geely SK» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Шкільна, проявив злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не загрожувати життю та здоров`ю громадян, чим порушив п.1.5. ПДР України. Зокрема, ОСОБА_7 , маючи намір здійснити поворот ліворуч, увімкнув лівий покажчик повороту та зупинився на перехресті з під`їзною дорогою до вул. Ворошилова, де проявив неуважність та безпечність, чим порушив вимоги п.2.3.б ПДР України. Перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, на що в нього не було перешкод, чим порушив вимоги п.10.1. ДПР України.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції та доводи захисника ОСОБА_10 щодо не конкретно сформульованого обвинувачення, зазначеного у обвинувальному акті, адже незрозуміло, в чому полягало порушення водієм ОСОБА_7 вимог, передбачених п.1.5. ПДР України, чи то в керуванні технічно справним автомобілем, чи то рух по вул. Б. Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький в напрямку вул. Шкільної. Також, є незрозумілим, чому дії водія ОСОБА_7 , які полягали у намірі здійснити поворот, увімкнення покажчика повороту та зупинка на перехресті є порушенням вимог п.2.3.б ПДР України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, вимогам КПК України, не є окремою підставою для повернення обвинувального акту. Проте, за відсутності належним чином сформованого обвинувачення, вказані недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, на думку суду апеляційної інстанції, повинні бути усунуті органом досудового розслідування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року звернув увагу на вказівку у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п. 79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Також, Європейський суд з прав людини вказує про необхідність аналізувати положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (п. 52 рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року; п. 58 рішення у справі «Матточіа проти Італії» від 25 липня 2000 року; п. 34 рішення у справі «І.Н. та інші проти Австрії» від 20 квітня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими та звертає увагу на ту обставину, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області - залишити без задоволення, а ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 02.08.2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий:
Судді: