Справа № 128/1797/17
ВИРОК
Іменем України
02 серпня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 06.03.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубече, Крижопільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого;

Раніше судимого:

- 22.06.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 27.04.2010 року Вінницьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі 3 роки, приєднати вирок Замостянського районного суду від 22.06.2009 та призначити остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2011 року Замостянським районним судом за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 5 років позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі по вироку Вінницького районного суду від 27.04.2010 та остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі;

- 28.12.2011 року Староміським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину призначеного покарання за вироком Замостянського районного суду від 17.05.2011 та призначено остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання з застосуванням ч.5 ст.72 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05.04. 2017 року, приблизно о 09:10 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, не зробивши для себе належних висновків, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом зловживання довірою свого знайомого ОСОБА_5 жителя АДРЕСА_2 , з метою власного збагачення під приводом допомоги у продажу музичного центру «Panasonic SA- PT150» вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ № 603 від 09.06.2017 року становить 1713,10 гривні заволодів вказаним музичним центром. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився вказаним музичним центром на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1713,10 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що користуючись довірливими стосунками з потерпілим запропонував допомогти йому продати належний ОСОБА_5 музичний центр за 1000грн. Погодившись на його допомогу ОСОБА_5 віддав йому належний потерпілому музичний центр і в подальшому він продав його знайомому на ім`я ОСОБА_6 з м.Вінниця за 750 грн. Отримані грошові кошти він використав на власні потреби та потерпілому не передав, так як сам потребував грошей. Потерпілий намагався зв`язатися з ним, одна він відповівши йому лише раз, відключив мобільний і уникав їх спілкування. На тепер шкоду потерпілому відшкодував повністю, змінив спосіб життя, одружився, очікує з дружиною дитину.

Потерпілий ОСОБА_5 допитаний у судовому засіданні суду показав, що обвинувачений запропонував йому допомогти продати належний йому музичний центр, та сказав, що має покупця. Довіряючи обвинуваченому, він віддав йому музичний центр, а обвинувачений пообіцяв йому, що принесе грошові кошти у той самий день чи на слідуючий день. Однак потерпілий більше не появився, і музичний центр не повернув. Він зв`язався з ним по телефону і обвинувачений, сказав йому, що він має перед ним якійсь борг і ці гроші підуть в його погашення. Після чого він відключив мобільний і більше не з`являвся до нього, уникаючи зустрічей з ним.

Вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінуємого йому злочину, окрім власних показів обвинуваченого, потерпілого, доведена оглянутими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

-Протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 26.05.2017р. за яким він просить прийняти міри до ОСОБА_4 який зловживаючи його довірою заволодів належним йому музичним центром (а.с.18)

-Розпискою ОСОБА_5 про отримання на зберігання музичного центра «Панасонік» з колонками та сабвуфером (а.с.20)

-Висновком експерта №603 від 09.06.2017р. щодо вартості музичного центру марки «Panasonsc SA PT 150» станом на 05.04.2017р., що складає 1713,10 грн. (а.с.22-25)

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого те, що він характеризується за місцем проживання посередньо, та ту обставину, що обвинувачений в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, має на утриманні непрацездатну дружину, яка перебуває на 6-7 тижні вагітності, згідно наданої довідки лікарської установи. Потерпілій не наполягає на суворій мірі покарання, просить волі обвинуваченого не позбавляти.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України з застосуванням ст.75 КК України з визначенням іспитового строку, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
Зазначене вище узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, що становлять загальну суму 494,35 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю на 2 роки:

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 494,35 грн.

Речові докази, а саме: музичний центр марки «Panasonsc SA PT 150» з аудіоколонками та сабвуфером, які були передані на зберігання ОСОБА_5 повернути в повне розпорядження потерпілого.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1