справа № 208/2147/17
№ провадження 1-кс/208/672/17
УХВАЛА
Іменем України

20 квітня 2017 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна,-
Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, просив суд накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 18.04.2017р. у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Суд, вислухавши слідчого, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи здійснюють діяльність у сфері грального бізнесу та надають учасникам доступ до азартних ігор шляхом попередньої сплати грошових коштів до каси закладу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, виїздом за вказаною адресою було встановлено, що в нежитловому приміщенні за вищевказаною адресою функціонує гральний клуб, в якому знаходяться комп`ютери, за допомогою яких учасникам надаються послуги азартних ігор шляхом попередньої сплати грошових коштів до каси закладу. Як знаряддя злочину використовується комп`ютерна техніка (процесори, монітори, і т.д.) та відеоапаратура.
Під час проведення огляду працівниками Кам`янського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області нежитлового приміщення грального закладу за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких дозвільних документів на здійснення фінансово-господарської діяльності особи, які займали вказане приміщення не надали, внаслідок чого було вилучено наступне майно: - системний блок марки «НР, S: СZC9405GID.
Зі змісту ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт з метою запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме: проведення комп`ютерно-технічної експертизи, що є важливим для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчим доведено, що незастосування арешту вилученого майна може призвести до його подальшого приховування, знищення, пошкодження, псування, що ускладнить розслідування.
Слідчий суддя вважає, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям ст.167 КПК України та положенням ст.170 КПК України, а тому вбачаються підстави для накладення на нього арешту з метою збереження речових доказів.
Відповідно до статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.
Згідно з вимогами статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та надання дозволу на арешт майна, що було виявлено та вилучено під час огляду 18.04.2017р., надасть можливість для повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Керуючись ст. ст.170-175 КПК України:
Накласти арешт на наступне майно: - системний блок марки «НР, S: СZC9405GID, що було вилучено 18.04.2017 року в нежитловому приміщенні ігрового залу за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить невстановленим особам, причетних до надання послуг грального бізнесу, та яке може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення і зберігати в собі відомості, що мають суттєве значення для кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1