Справа № 175/4172/16-к
Провадження № 1-кп/175/183/16
Вирок

Іменем України
08 лютого 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001792 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлібодарівка Волноваського району Донецької області, там же зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого виконробом ТОВ «Хозхімсервіс», маючого неповнолітню дочку 2010 року народження, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

11 липня 2016 року близько 04.00 годин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ДЕУ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , який належить TOB «Хозхімсервіс» здійснював рух зі сторони м. Дніпра в напрямку м. ПідгороднеДніпровського району Дніпропетровської області в правому ряді руху, зі швидкістю близько 60 км/годину.

В дорозі, в районі ТЦ «Метро», ОСОБА_5 , не переконався в безпеці руху, став здійснювати перестроювання на сусідню середню полосу руху, при цьому виїхав на неї, по якій позаду нього рухався автомобіль «МАЗДА-626» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду не прийняв, в результаті чого допустив зіткнення транспортних засобів.

Згідно висновку експерта №3731-е від 30.09.2016 року в результаті ДТП водію ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: гострої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2 ступеню, гострої епідуральної гематоми лівої лобної області, у зв`язку з чим була проведена операція: трепанація черепа ліворуч та видаленням гострої епідуряльної гематоми, перелому кісток лицьового черепа та основи черепа, пневмоцефалії, субарахноїдального крововиливу, забійних ран обличчя, саднин голови та обличчя, численних ран обох верхніх кінцівок, саднин тулубу, які відносяться до тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виражається в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

п.1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»,

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

п.10.3 «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися».

Невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і заподіянням потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного судом діянні підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_5 , - раніше не судимий, і не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 ,2010 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_5 , який вчинив злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, суд погоджується з представником державного обвинувачення про вид і міру покарання, і вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченого ст. 286 ч.2 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 5/10.1-712 від 09.09.2016 року) та 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 5/10.1-945 від 18.10.2016 року).

Автомобіль «Мерседес Атего» державний номер НОМЕР_3 , який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, залишити у розпорядженні власника.

Автомобіль «Деу ланос» державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, залишити у розпорядженні власника.

Автомобіль «Мазда 626» державний номер НОМЕР_2 , який відповідно до зберігальної розписки переданий на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити у розпорядженні власника.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1