Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/871/535/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 2 ст. 364 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 від 09.11.2015 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ст. 219 КК України, повернуто заступнику начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Кіровоградської області,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеному в ЄРДР за № 0000679 від 09.11.2015 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ст. 219 КК України, повернуто заступнику начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Кіровоградської області.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що у обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 зазначена кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст.364 КК України, але текст обвинувального акта не відповідає юридичній кваліфікації, оскільки в ньому не зазначено ознака зловживання владою або службовим становищем, а саме - з метою одержання неправомірної вигоди, не зазначено в чому вона полягає, в якому розмірі одержано службовою особою влади чи службового становища неправомірної вигоди, що спричинило істотну шкоду або спричинило тяжкі наслідки.
Більш того, в обвинувачення за ч. 2 ст. 364 КК України покладено незаконне заволодіння грошовими коштами, що передбачає диспозиція ч. 2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Невизначеність юридичної кваліфікації не лише є порушенням вимог ст. 291 КПК України до обвинувального акта, але і порушує право на захист ОСОБА_8 , оскільки невизначеність обвинувачення перешкоджає реалізації, передбаченого п.1 ч.3 ст. 42 КПК України права обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Крім того, в обвинувальному акті зазначеним діям не надано правової кваліфікації злочину відповідно до вимог закону. В подальшому з тексту обвинувального акту можливо припустити, що це ст. 219 КК України.
Назва державної установи, потерпілої по справі, в обвинувальному акті вказується за допомогою абревіатури ДП ДГ «Червоний землероб» КДСГДС ІСГСЗ НААН. Довідка про юридичну особу щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначається найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації до обвинувального акта не додана.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Як роз`яснив ВССУ в інформаційному листі від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» суд має право повернути прокуророві обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; обвинувальний акт не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором: до нього не долучено передбачені законом додатки.

Тобто, виходячи з вищевикладених роз`яснень підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, є невідповідність його вимогам ст. 291 КПК, а тому назва державної установи, яка зазначена в обвинувальному акті за допомогою абревіатури не є підставою для його повернення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК, реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта, і, з позиції ВССУ лише відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування, а не порушення вимог закону щодо повноти його змісту, являється одним із критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК.

Тому недотримання вимог щодо змісту реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення прокурору на доопрацювання обвинувального акта з доданими до нього документами.

На таку ж позицію орієнтував міськрайонні суди області і апеляційний суд Кіровоградської області своїм інформаційним листом №260/13 від 05.03.2013.

Крім того, деякі твердження суду взагалі позбавленні будь-якого логічного змісту, та полягають у суб`єктивному розширювальному тлумаченню вимог норм КПК України.

Зокрема «В обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 зазначена кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України, але текст обвинувального акта не відповідає юридичній кваліфікації, оскільки не зазначено з метою одержання неправомірної вигоди, в чому вона полягає, в якому розмірі одержано службовою особою влади чи службового становища неправомірної вигоди, що спричинило істотну шкоду або спричинило тяжкі наслідки», адже відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинен міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Крім того, суд необґрунтовано на стадії підготовчого судового засідання вдався до дослідження доказів у провадженні, винуватості осіб, що на цій стадії процесу є неприпустимим.
Необґрунтованими також є твердження суду «Довідка про юридичну особу щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначається найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації до обвинувального акту не додана.»

Дійсно відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 291 КПК України додається вказана довідка, однак це не є кричущим порушенням вимог КПК України на підставі якого необхідно повернути обвинувальний акт, оскільки вказана довідка може бути надана до підготовчого судового засідання.

Також, згідно інформаційного листа ВССУ від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» про повернення матеріалів кримінального провадження (обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру) прокурору суд постановляє відповідну ухвалу. Такою ухвалою суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом визначеного ним розумного строку, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків.

Однак судом, під час винесення вказаної ухвали не зазначено строк для виправлення допущених недоліків, а повернуто обвинувальний акт прокурору.

Крім того, судом в резолютивної частини ухвали не зазначено кому саме повернуто обвинувальний акт, а саме не зазначено прізвище ім`я та по батькові процесуального прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали обвинувального акту та апеляційні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 314 ч. 3 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , викладаючи обвинувачення у вчиненні доведення до банкрутства ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС ІСГСЗ НААН, орган досудового розслідування не зазначив правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 , відповідно до КК України.
За таких підстав, колегія судді погоджується з думкою районного суду про те, що прокурором у відповідності до вимог п.5 ч. 1 ст. 291 КПК України не зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність
В той же час, необґрунтованою підставою для повернення обвинувального акту є дослідження обставин, якими встановлена вина ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки цим суд фактично вийшов за межі наданих ст. 314 КПК України повноважень.
В даному випадку суд першої інстанції передчасно на стадії підготовчого судового засідання вдався до дослідження доказів у провадженні, висловив сумніви в правильності кваліфікації та винуватості особи, допустимості доказів, що на цій стадії процесу є неприпустимим.
Крім того, за умовами ч. 1 ст. 338 КПК України, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинення якого обвинувачується особа, прокурор має право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення.
А тому апеляційній вимоги прокурора в цій частині знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Крім того, колегія суддів погоджується з думкою прокурора стосовно того, що не надання прокурором у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації не є критичним порушенням, оскільки
З огляду на викладене, колегія судді приходить до висновку про те, що ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини вказівку на неповноту пред`явленого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 КК України обвинувачення
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418,419 КПК України колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000679 від 09.11.2015 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ст. 219 КК України, повернуто заступнику начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Кіровоградської області - змінити.
Виключити з мотивувальної частини вказівку на неповноту пред`явленого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 КК України обвинувачення.
В решті ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4