Провадження № 1-кп/748/75/17
Єдиний унікальний № справи 748/13/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000068 від 25.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні шестеро малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого, учасника бойових дій, зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Солдата за контрактом ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 19 січня 2016 року №13, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призначено на посаду механіка водія 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) на всі види забезпечення.
У свою чергу військовослужбовець ОСОБА_4 грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 3, 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитись від військової служби взагалі без наміру її проходження у подальшому, об 9 годині 8.06.2016 р. незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини, яка знаходиться у АДРЕСА_2 .
У період з 8 червня 2016 року ОСОБА_4 наміру повертатися до військової частини не мав, обов`язки військової служби не виконував, займався особистими справами за адресою проживання: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.408 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу у військовій частині польова пошта В НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 , воював танкістом у зоні АТО, а коли у червні 2016 року подзвонила дружина та розповіла про сімейні проблеми, то психологічно не витримав, залишив розташування військової частини і більше на службу не повертався. Вважає, що до нього можливо застосувати покарання не пов`язане з позбавленням свободи, бо хоче працювати та утримувати шістьох дітей.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність на утримані 6 малолітніх дітей, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та є учасником бойових дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та наявність на утриманні 6 малолітніх дітей, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують його покарання, визнання ним своєї вини, враховуючи його особу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах мінімальної санкції частини статті, якою передбачена відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти в цей орган про зміну місця проживання і роботи.
На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1