Справа №150/102/17
Провадження по справі №1-кс/150/14/17
УХВАЛА
16 лютого 2017 року с. Мазурівка
Слідчий суддя Чернівецького районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю слідчого СВ Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Чернівецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про арешт майна в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 10.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 10.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, 10 лютого 2017 року до чергової частини Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт о/у СКП Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що ним в ході проведення заходів було встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 спільно із своєю сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 , у вересні 2016 року здійснили крадіжку 30 мішків цукру вагою 50 кг. кожний із приміщення складу ТОВ «Моївські цукроварні».

За даним фактом 10.02.2017 було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході проведеного досудового розслідування гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 добровільно видала працівникам поліції поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 1 кг 830 гр.

Після вилучення зазначеної речі було винесено постанову про визнання поліпропіленового мішка білого кольору із цукром вагою 1 кг 830 гр речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького ВП.

Представник Чернівецького ВП слідчий СВ ОСОБА_3 просить задоволити клопотання про арешт майна.

Вислухавши думку слідчого СВ Чернівецького ВП ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане слідчим СВ Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим СВ Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 1 кг 830 грам, є предметом скоєного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин скоєних кримінальних правопорушень, тому є необхідність проведення необхідних слідчих дій, а також збереження речового доказу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; розмір можливої конфіскації майна та розмір можливого цивільного позову про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене, враховуючи те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задоволити клопотання та накласти арешт на майно.

При вирішенні питання щодо подальшого зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №000018 від 10.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.100 КПК України).
Відповідно до п. 20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 - зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

З огляду на вище викладене, приходжу до висновку, що подальше зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №000018 від 10.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, необхідно здійснювати в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на поліпропіленовий мішок білого кольору із цукром вагою 1 кг 830 гр., який 13.02.2017 року було вилучено на підставі добровільної видачі ОСОБА_7 , - для збереження речових доказів у кримінальному провадженні №000018, та забезпечення можливої спеціальної конфіскації.

Вище зазначені речі залишити на відповідальне зберігання у кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького ВП до вирішення питання по суті.
Відповідно до вимог ч.7 ст.173 КПК України копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309, п.3 ч.2 ст.395 КПК України на ухвалу суду про арешт майна може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1