Справа № 357/3824/16-к
1-кп/357/381/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області у кримінальному провадженні №0004236 від 07.10.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
06.10.2015року близько 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Деу Нубіра» д.н. НОМЕР_2 та рухаючись напроти будинку № 43 по вул. Примакова у напрямку до вул. Піщаної в м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п.п 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких він був повинен для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед розворотом завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, перед поворотом ліворуч або розворотом поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, не переконався у безпечності виконання маневру розвороту та допустив зіткнення з мотоциклом «HONDA TRANS ALP 600» д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по зустрічній смузі руху у напрямку до вул. Дружби в м. Біла Церква Київської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді: відкритого розриву лобкового симфізу, позаочеревного розриву сечового міхура, набряку калитки, набряку в ділянці лобка, закритого переломо-вивиху 1-ї плюснової кістки правої ступні, геморагічного шоку 2-3 ст., які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя, пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді: перелому луски потиличної кістки зліва, численних вогнищ забою головного мозку з внутрішньо мозковими гематомами, оболонкових напластувань крові над обома півкулями головного мозку субапоневротичної гематоми лівої висково- тімянопотиличної області, рани на голові, субконюнктивального крововиливу правого ока, синців та саден лівої поперекової області, синця на лівій боковій поверхні живота, саден клубової ділянки зліва, синця мошонки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_8 вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що стаж керування транспортними засобами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди у нього складав 1 рік. 06.10.2015року він керував автомобілем «Деу», який брав в оренду для здійснення надання послуг таксі, та рухався на нього до масиву «Піщаний» в м.Біла Церква, однак пропустив поворот та був змушений розвертатись. Перед початком розвороту він подивився вперед та назад, не помітив мотоцикла, який рухався назустріч, а тому розпочав розворот, внаслідок чого на зустрічній смузі руху сталось зіткнення транспортних засобів. Мотоцикла він побачив вже після зіткнення, викликав швидку допомогу потерпілим,у вчиненому щиро кається.

Заявлений цивільний позов в частині відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, витрат на лікування, які підтверджуються документально, визнає повністю, моральну шкоду не визнає.

Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, підтримав змінені та уточнені заявлені позовні вимоги до обвинуваченого, просить стягнути з ОСОБА_8 800 грн. матеріальних витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження та 100000 грн. моральної шкоди, суду показав, що керував та рухався на мотоциклі «Хонда» разом з своїм товаришем ОСОБА_6 , який був пасажиром, з гаражу по вул.Піщана, ще убло добре видно, коли побачив, що в безпосередній близькості від мотоцикла «прямо перед носом» на відстані близько 10-20м. попереду, на його смугу руху виїхав автомобіль «Деу», який намагався розвернутись, а тому він, не маючи змоги уникнути зіткнення, загальмував та почав кричати ОСОБА_9 , щоб той тримався, однак сталось зіткнення, після чого він погано пам`ятає, однак сам зателефонував товаришу, який викликав швидку допомогу, обвинуваченого біля себе не бачив. Потім він 7 днів перебував в реанімаційному відділенні лікарні, три місяці був прикутий до ліжка, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень з вини обвинуваченого, який ні разу не відвідав його в лікарні, збитки, завдані злочином, не відшкодував, а навпаки, намагався всіляко уникнути відшкодування завданої шкоди, а тому просить засудити обвинуваченого по всій суворості закону. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень значно змінився спосіб його життя, він не може нормально пересуватись та виконувати свою роботу по ремонту станків, потребує і подальшого лікування.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлені остаточно позовні вимоги до обвинуваченого, просить стягнути з нього 100000 грн. завданої моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, та показав, що завдані йому тяжкі тілесні ушкодження у виді забою головного мозку з вини обвинуваченого вплинули на його зір, який значно погіршився і може не відновитись, обвинувачений навіть не намагався відшкодувати йому завдану шкоду, до лікарні не приходив. З приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди повідомив, що він їхав пасажиром на мотоциклі з потерпілим ОСОБА_10 , рухались згідно правил дорожнього руху, з незначною швидкістю, після зіткнення, яке сталось миттєво, втратив свідомість та прийшов до себе лише в лікарні. Просить призначити обвинуваченому сувору міру покарання, так як обвинувачений на його думку не розкаявся у вчиненому.

Допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши письмові докази в кримінальному провадженні, заслухавши обвинувальну промову прокурора, захисника, представника потерпілих, проаналізувавши докази в їх сукупності, щодо їх належності та допустимості, суд прийшов до висновку, який обґрунтовує наступним чином.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, окрім його фактичного визнання та наданих суду показань щодо обставин ДТП, які ним не оспорюються, підтверджується:

- витягом з кримінального провадження № 0004236 від 07.10.2015 року, згідно якого 06.10.2015 року близько 18 год. 50 хв. навпроти буд. №43 по вул.Примакова в м.Біла Церква сталась ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2015 року, схеми до протоколу, згідно відомостей в яких дорожньо транспортна пригода відбулась у встановленому місці, на смузі руху мотоцикла «Хонда» під час розвороту автомобіля «Деу» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- протоколами огляду транспортних засобів автомобіля «Деу» та мотоцикла «Хонда» від 06.10.2015 року, які мали механічні пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди;

-відповідно до висновку судово-медичної експертизи №20/д від 15.02.2016року потерпілий ОСОБА_5 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у виді: відкритого розриву лобкового симфізу, позаочеревного розриву сечового міхура, набряку калитки, набряку в ділянці лобка, закритого переломо-вивиху 1-ї плюснової кістки правої ступні, геморагічного шоку 2-3 ст., які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя;

- згідно висновку судово-медичної експертизи №21/д від 14.03.2016року потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді: перелому луски потиличної кістки зліва, численних вогнищ забою головного мозку з внутрішньо мозковими гематомами, оболонкових напластувань крові над обома півкулями головного мозку субапоневротичної гематоми лівої висково- тімянопотиличної області, рани на голові, субконюнктивального крововиливу правого ока, синців та саден лівої поперекової області, синця на лівій боковій поверхні живота, саден клубової ділянки зліва, синця мошонки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя;

- у відповідності до висновку судової інженерно-технічної експертизи № 8-02/60 від 04.03.2016 року та фототаблиці до нього, в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Деу» ном. зн. НОМЕР_2 та мотоцикла «Хонда» ном. знак НОМЕР_4 знаходились під кутом близько 90 градусів;

- згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи від 22.03.2016 року №8-02/309 водій автомобіля «Нубіра» ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1, 10.4 ПДР, у разі своєчасного виконання яких зіткнення з мотоциклом «Хонда» виключається. Перешкод у можливості попередження зіткнення у водія ОСОБА_8 у разі виконання ним вимог вказаних положень Правил дорожнього руху України, не було.

Таким чином, досліджені судом докази дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, суд вважає беззаперечно встановленим факт порушення обвинуваченим ОСОБА_8 вимог п.2.3 (б) та п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому і безпосередньому причинному зв`язку з настанням наслідків, отриманням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя потерпілих, дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані прокурором за ст. 286 ч.2 КК України, а тому обвинувачений підлягає покаранню за вчинене в межах санкції зазначеної статті.

Оцінюючи досліджені докази, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинив вперше тяжкий злочин за формою вини з необережності по відношенню до спричинених тяжких наслідків потерпілим, однак умисно порушив правила дорожнього руху, що спричинило зіткнення транспортних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_8 неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога в Білоцерківському територіальному медичному об`єднанні не перебуває, офіційно не працює, однак з його слів, на час вчинення злочину займався наданням послуг з таксі, для чого брав в оренду транспортний засіб, автомобіль «Деу Нубіра», який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_11 , матері обвинуваченого, тобто мав самостійний дохід, однак свідомо намагався зменшити своє матеріальне становище, обвинувачений за час розгляду справи в суді не прийняв ніяких заходів для свого офіційного працевлаштування, відшкодування завданої з його вини значної шкоди потерпілим, навпаки, з метою уникнення цивільної відповідальності за заявленими позовними вимогами, не дивлячись на запевняння ним суду, відчужив 05.09.2016 року шляхом дарування належне йому на праві особистої власності майно - житлову квартиру АДРЕСА_2 на ім`я своєї баби, ОСОБА_12 , що свідчить на думку суду про те, що обвинувачений, який хоча і має молодий вік, не тільки не розкаявся у вчиненому злочині, а і намагається уникнути негативних наслідків для себе у матеріальних обтяжень та цивільної відповідальності за вчинене, не усвідомлюючи тяжкості наслідків вчиненого, так як потерпілі залишили живими, а тому, з врахуванням наведеного, суд не визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого його каяття, так як вважає його нещирим.

Визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 вважається судом позицією захисту обвинуваченого, який визнав вину в судовому засідання з метою уникнення реального відбування покарання, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_8 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами, так як суд, з врахуванням тяжкості злочину та його наслідків, особи обвинуваченого та обставин справи, прийшов до висновку щодо неможливості виправлення обвинуваченого у разі призначення йому іншого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, а також, з врахуванням обставин справи, незначного стажу керування транспортними засобами обвинуваченим, суд вважає за необхідне та доцільне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим суд виходить із наступного.

У відповідності до ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Під час розгляду кримінального провадження потерпілими неодноразово змінювались позовні вимоги, на час вирішення справи потерпілими підтримуються позовні вимоги до обвинуваченого лише в частині заявленого розміру моральної шкоди - по 100000грн. на користь кожного потерпілого, які є цивільними позивачами у справі, та потерпілий ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_8 матеріальні витрати в сумі 800 грн. за проведення авто- товарознавчого дослідження пошкоджень мотоцикла «Хонда», що підтверджено наданою суду потерпілим ОСОБА_10 квитанцією від 18.05.2016 року, а тому суд вважає за необхідне вказану вимогу в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 800 грн. задовольнити.

Вирішуючи питання про відшкодування моральних збитків,суд враховує характер та обсяг заподіяних потерпілим фізичних та душевних страждань, вважає доведеним те, що внаслідок травмування потерпілих, завданих тяжких тілесних ушкоджень, змінився звичний характер їх побуту, життя. І потерпілий ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_6 тривалий проміжок часу переносили значний фізичний біль, незручності, відчувають обурення внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, намагання його уникнути реальної відповідальності за вчинений злочин, ступінь страждань потерпілих суд вважає значним, а тому з врахуванням наслідків злочину, суд вважає, що розмір заявлених вимог в частині відшкодування моральної шкоди по 100000 грн. кожному потерпілому, є обґрунтованим та співрозмірним з завданими моральними стражданнями потерпілим, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити в повному обсязі, сумі, яку суд визначає в 100000 грн. на користь кожного потерпілого, що з врахуванням обставин справи вважається судом достатнім, розумним та справедливим.

Речові докази у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, а тому з метою запобігання ризику ухилення обвинуваченого від суду та відбування покарання суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши обвинуваченого під варту із зали суду.

Судові витрати в сумі 1407 грн.36 коп. за проведення судових інженерно-технічних експертиз, слід стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням прав керування транспортними засобами на 3 роки.

Застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді утримання під вартою, взяти його під варту із зали суду та утримувати в Київському СІЗО УДПС у м.Києві та Київській області до набрання вироком законної сили.

Строки відбування покарання ОСОБА_8 вираховувати з часу його затримання.

Судові витрати в сумі 1407 гривні 36 копійок за проведення судових інженерно-технічних експертиз стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1