Справа № 521/888/17
Номер провадження:1-кс/521/493/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого с прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Білий Яр Сургутського району Тюменської області РФ; українця; громадянина України; тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, -
З клопотання слідчого вбачається, що 29.11.2015 в період часу з 00 годин по 03 години, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на таємне заволодіння майном, що належить ФОП « ОСОБА_5 », вступивши у попередню змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прибув до офісного приміщення ФОП « ОСОБА_8 », яке розташоване на третьому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 проник разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до приміщення за вищевказаною адресою, яке було відчинено шляхом віджиму метало-пластикової двері ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Після цього, згідно розподілу ролей, ОСОБА_6 з ОСОБА_4 шляхом виносу з приміщення вказаного офісу таємно викрали три ноутбуки: марок «Самсунг» чорного кольору, вартістю 5000 гривень, «Асер» чорного кольору, вартістю 3750 гривень, «Леново» чорного кольору, вартістю 7750 гривень, а ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний намір, шляхом виносу з приміщення офісу, таємно викрав сейф, в якому знаходилося 10 000 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України згідно офіційним даним НБУ на день вчинення злочину становить 235 973 гривні; 500 Євро, що в еквіваленті на національну валюту України згідно офіційним даним НБУ на день вчинення злочину становить 12 520 гривень та 70 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зникли у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_9 , спричинивши матеріальний збиток потерпілому на суму 334 993 гривень.
Відповідно до вимог ст. 37 КПК України, повноваження прокурора по даному кримінальному провадженню здійснюється прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 Одеської області ОСОБА_2 .
13.01.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано повідомлено про підозру, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Білий Яр Сургутського району Тюменської області РФ, українець, громадянин України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Вина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, показаннями потерпілого та оглядом відео з місяця вчинення кримінального правопорушення.
Так, будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_9 неодноразово вказував, що підозрює у скоєнні таємного викрадення майна з офісу ФОП « ОСОБА_8 » ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свою підозру відео-файлом з камер відео спостереження, які зафіксували ОСОБА_4 , як особу, яка причетна до вчинення даного злочину.
18.02.2016 в якості свідка було допитано ОСОБА_10 , який повідомив, що при огляді відео з місця події під час вчинення кримінального правопорушення, він впізнав серед осіб, які причетні до здійснення крадіжки ОСОБА_4 .
27.12.2016 в ході огляду флеш-накопичувача за участю потерпілого ОСОБА_9 було оглянуто відео-файл з камер відео спостереження, в якому зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення. Серед осіб, причетних до злочину потерпілим було впізнано ОСОБА_4 .
В той же день, 27.12.2016 вилучений в ході огляду флеш-накопичувач з записаним на ньому відео-файлом обставин кримінального правопорушення визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Підозрюваний скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.
Беруче до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим не можливе застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 даної статті.
Крім того, обставини за яких вчинено злочин та відсутність у останнього місця роботи та постійного заробітку, що послужило причиною вчинення кримінального правопорушення проти власності, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей, враховуючи це можна із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві.
При вирішенні питання, щодо обрання запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).
Також у своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого особою, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. При цьому, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).
Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його конституційних прав, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Прокурор підтримав клопотання слідчого, вважає мету і підстави затримання обґрунтованими.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального злочину передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, оскільки у органу досудового розслідування достатньо доказів які свідчать про вчинене саме ОСОБА_4 .
В даний час ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування. Місце знаходження останнього не відоме.
Таким чином, слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що зазначені у клопотанні слідчого обставини об`єктивно вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного, а потім тримання під вартою та що останній переховується від органу досудового розслідування, тобто існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 189, 190, 191 КПК України, Слідчий суддя, -
Затримати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу становить 6 (шість) місяців і вона втрачає законну силу 27.06.2017 року.
Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доручити співробітникам СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.
Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.
Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1