Вирок
Іменем України
21.06.2017 Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 30.05.2017 на підставі обвинувального акту, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника антитерористичної операції, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, українця, раніше не судженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3 , суд,-

в с т а н о в и в :
12.12.2014 ОСОБА_3 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України строком до оголошення демобілізації та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) №15 від 12.12.2014 зарахований до списків особового складу військової частини на посаду вогнеметника роти РХБЗ.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) №132 від 13.07.2015 військовослужбовець за контрактом ОСОБА_3 який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення у військовому званні «старший солдат».

29.09.2016 згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) №233 від 29.09.2016 військовослужбовець за контрактом ОСОБА_3 який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора протитанкового відділення у військовому званні «старший солдат».

22.03.2017 згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) №55 від 22.03.2017 військовослужбовець за контрактом ОСОБА_3 , який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого оператора протитанкового відділення у військовому званні «старший солдат».

18.11.2016 близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 18.11.2016 близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив, в умовах особливого періоду, визначене місце служби, а саме військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) та до 08.03.2016, тобто до моменту з`явлення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проводив службовий час на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, та пояснив, що у зв`язку із сімейними проблемами, які негативно впливали на його психологічний стан 18.11.2016 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та поїхав за місцем свого проживання в м. Чернівці. 08.03.2017 року він добровільно з`явився до військової частини і продовжив виконання своїх службових обов`язків. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який не одружений, працевлаштований, за місцем несення військової служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро покаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1