АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2017,
за участі:
апелянта ? ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2017, в якій він просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді і направити справу для продовження розгляду його скарги по суті. Звільнити його від сплати судового збору згідно з чинним законодавством.
Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2017 скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №10 щодо не розгляду його заяв повернуто особі, яка її подала.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що скаргу подано після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, а питання про поновлення такого строку в скарзі не ставиться.
Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що судом першої інстанції не відкрито провадження за його скаргою та не досліджено істотні для правильного вирішення справи обставини, не витребувано витяги з ЄРДР. Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повідомлення органу прокуратури про внесення відомостей до ЄРДР на підставі одного й того ж судового рішення за різними номерами та датами, на думку апелянта носять характер неправдивих відомостей. Як стверджує ОСОБА_5 , рішення суду Київською місцевою прокуратурою №10 виконано неповно та на власний розсуд, відомості, які судом зобов`язано зазначену прокуратуру внести до ЄРДР в повному обсязі не внесено. Також апелянт посилаючись на положення ч.1 ст.304 КПК України, вказує, що строки на звернення до суду зі скаргою ним не було пропущено. Крім того, на думку ОСОБА_5 , слідчим суддею невірно вказано зміст його скарги, оскільки як зауважує апелянт, скаргу подано на протиправну бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді у встановлений строк його повідомлення від 09.11.2016 про кримінальне правопорушення службових осіб та невнесення даного повідомлення до ЄРДР, а також протиправні дії прокурора, які полягають у неповному виконанні ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2016.

Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , з огляду на наступне.

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.422 КПК України, про судове засідання належним чином повідомлялась Київська місцева прокуратура №10, що підтверджується наявним в матеріалах провадження судовим повідомленням, яке було направлено на адресу прокуратури факсимільним зв`язком. Клопотань про перенесення розгляду даної справи від прокурора не надходило, у зв`язку з чим перешкод у розгляді зазначеної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Що стосується безпосередніх доводів апеляційної скарги, то суд керується слідуючим.

Так, ст.303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та визначає перелік суб`єктів такого оскарження. Зокрема, у відповідності до положень згаданої статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені наступні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Ч.2 ст. 303 КПК України визначає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_5 оскаржує протиправну бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді у встановлений строк його повідомлення від 09.11.2016 про кримінальне правопорушення службових осіб та невнесення даного повідомлення до ЄРДР, а також протиправні дії прокурора, які полягають у неповному виконанні ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2016. Однак, зазначені скаржником дії та бездіяльність органу прокуратури не входять до переліку, визначеного ст.303 КПК України, та не розглядаються під час досудового розслідування, поза як згадана норма надає вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності, що можуть бути оскаржені до слідчого судді і розширеному тлумаченню не підлягає, адже як вбачається зі змісту скарги, за його, заявника заявами вже були внесені відомості до ЄРДР (кримінальні провадження № 0000403 та №0000025) , а скаржник фактично ставить питання про неповне, як на його думку, виконання місцевою прокуратурою № 10 ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2016, що не може бути оскаржено відповідно до ст.303 КПК України.

Натомість суд першої інстанції, повертаючи скаргу ОСОБА_5 з підстав недотримання строків на її подачу, не врахував правил ч.4 ст.304 КПК України, згідно яких слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
За таких обставин, зважаючи, що ОСОБА_5 подано скаргу на дії чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, а слідчим суддею всупереч вимогам КПК України таку скаргу повернено, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити ОСОБА_5 у відкритті провадження за його скаргою.

Враховуючи, що слідчим суддею у відповідності до вимог ч.3 ст.304 КПК України скаргу з усіма доданими до неї матеріалами разом із копією ухвали повернуто ОСОБА_5 , ? повторному поверненню згідно з правилами ч.5 ст.304 КПК України матеріали скарги не підлягають.

Щодо апеляційних вимог ОСОБА_5 в частині звільнити його від сплати судового збору, то судом наголошується, що в кримінальному провадженні судовий збір не сплачується, а отже такі посилання в апеляції є безпідставними.

Керуючись ст.304, 376, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.01.2017 про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури №10 щодо неповного виконання ухвали слідчого судді, ? скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_5 у відкритті провадження за його скаргою від 07.01.2017.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3