Справа № 296/5041/15-к
У Х В А Л А
Іменем України

29 листопада 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника КВІ: ОСОБА_4 ,

засудженої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання начальника Корольовського РВ м.Житомира КВІ про скасування звільнення від покарання з випробовуванням та направлення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, не працююча, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2015 р. ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджена ОСОБА_5 звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на неї покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_5 .

01.11.2016 року Корольовський РВ м.Житомира КВІ відповідно до ст. 166 КВК України звернувся до суду з поданням про скасування засудженій звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 порушує покладені на неї судом обов`язки, а саме не з`являється на реєстрацію до КВІ без поважних причин.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримала та прохала його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що не з`являлася на реєстрацію до КВІ, оскільки перебувала на роботі, про що по телефону попереджала інспектора КВІ, що під час розгляду підтвердила представник КВІ.

Суд, заслухавши пояснення засудженого та представника КВІ, думку прокурора, який прохав суд відмовити в задоволенні, вивчивши матеріали особової справи засудженої, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2015 р. ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджена ОСОБА_5 звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на неї покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

19.01.2016 р. вирок суду надійшов на виконання до КВІ Корольовського району м. Житомира, після чого засудженій був направлений виклики на 25.01.2016 р., на який ОСОБА_5 не з`явилася.

На повторні виклики 26.01.2016 р. та 01.02.2016 р. ОСОБА_5 також не з`явилася.

24.02.2016 року засуджена ОСОБА_5 прибула до КВІ, де їй були роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію в 1-й, 2-й, 3-й та 4-й вівторки кожного місяця,проведено бесіду про недопустимість вчинення повторних злочинів та про наслідки ухилення від відбування іспитового строку.

Однак, 01.03.2016 р., 09.03.2016 р., 15.03.2016 р. засуджена ОСОБА_5 не з`явилася для реєстрації до КВІ Корольовського району, в зв`язку з чим 16.03.2016 р. до Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області було внесено подання про здійснення приводу засудженої до КВІ на 30.03.2016 р.

17.03.2016 року засуджена ОСОБА_5 була доставлена до КВІ, де у неї було відібрано письмове пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Незважаючи на письмове попередження та додатково проведену профілактичну роботу засуджена ОСОБА_5 не з`явилася на реєстрацію до КВІ 19.04.2016 р., 26.04.2016 р. та 07.06.2016 р.

09.06.2016 р. до Корольовського районного суду м. Житомира направлено подання про вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком суду. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 14.07.2016 р. у задоволенні подання було відмовлено.

Незважаючи на додатково проведену індивідуально-профілактичну роботу та неодноразові попередження засуджена ОСОБА_5 не з`явилася до КВІ 06.09.2016 р., 04.10.2016 р., документально свої неявки не підтвердила.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст.166 КВК України після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання до суду вноситься подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду.

Разом з тим, засуджена ОСОБА_5 виконала інші обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме до адміністративної та кримінальної відповідальності вона не притягувалася, що підтверджується вимогою ВІТ УМВС України в Житомирській області (а.с. 12). Також суд враховує те, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, заміжня, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже судом не встановлено достатніх даних для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 7 вересня 2016 року № 1492-VIII, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання до суду вноситься уповноваженим органом з питань пробації, а не органом кримінально-виконавчої інспекції.

А тому, подання про скасування засудженій ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення її для відбування призначеного покарання, подано до суду не уповноваженим органом.

Уразі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо засуджений знову притягується до адміністративної відповідальності або продовжує не виконувати покладених на нього судом обов`язків, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

Керуючись ч.2 ст. 78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, ст.ст.537, 539, ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.ст.372, 376 КПК України, Закону України «Про пробацію» від 05.02.2015 р., суд,

постановив:

Подання начальника Корольовського РВ м.Житомира КВІ про скасування звільнення від покарання з випробовуванням та направлення засудженої ОСОБА_5 та направлення її в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2015 р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України у виді 2-х років обмеження волі - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Корольовський районний суд м. Житомира до Апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

.