Справа №: 398/1453/16-к
ВИРОК
Іменем України
"29" грудня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000929 від 12.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, безробітного, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого у кв. АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.04.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 18.07.2014 року звільнений умовно-достроково на 2 місяці 28 днів за постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2016 року, близько 13 години 55 хвилин, ОСОБА_7 знаходився поблизу торгівельної палатки, яка розташована біля магазину «Дніпро» - буд. 7 по проспекту Леніна в місті Олександрії Кіровоградської області. ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів та маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку власника майна та сторонніх осіб, зі столу торгівельної палатки, викрав, повторно, так як має не погашену та не зняту судимість за умисні корисливі злочини, мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-С3322 вартістю 500 грн. 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №766 від 15.04.2016 року, разом із сім картою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 10 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_4 . Заволодівши даним майном, ОСОБА_7 , зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд та своїми діями спричинив потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 510 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Між сторонами кримінального провадження - потерпілою та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду про примирення від 25 квітня 2016 року, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_7 понесе покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки із застосуванням ст. 75 КК України, іспитовий строк 1 (один) рік. Потерпіла до обвинуваченого не має претензій майнового характеру. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зобов`язаний переконатися, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, роз`яснив право на неупереджений суд та наслідки затвердження угоди.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди. Сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого не встановлені.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою та обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 468, 469, 472, 475, 476 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 квітня 2016 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-С3322, який передано потерпілій ОСОБА_4 на зберігання залишити їй в користуванні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 115 (сто п`ятнадцять) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, ОСОБА_7 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА