Справа № 343/703/17
Провадження № 11-кп/779/267/2017
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/779/267/2017 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням щодо засудженого ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою на ухвалу Долинського районного суду від 10 травня 2017 року за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ Долинський виправний центр №118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 .

Як зазначено в ухвалі суду, вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 10.08.2015 року скасовано звільнення з іспитовим терміном та направлено засудженого для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року засудженому зараховано в строк відбування покарання за правилами ст.72 КК України час слідування його під вартою з 27.08.2015 року по 09.09.2015 року, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

Початок відбування покарання засудженому рахується з 27.08.2015; 1/3 частини терміну ( повторно ) 28.10.2016 року; кінець терміну 15.08.2017 року.

Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 10.05.2017 року становить 3 місяці 04 дні.

Своє рішення суд мотивував тим, що хоч засуджений і має формальні підстави для застосування ст.82 КК України. оскільки відбув 1/3 строку призначеного йому покарання, однак відсутні підстави вважати, що він став на шлях виправлення.

Зокрема суд зазначив, що ОСОБА_6 був працевлаштований на дільниці МПП « Таля », згодом днювальним та на контрагентському об`єкті « Уніплит ». Однак допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що 5 разів на нього накладались дисциплінарні стягнення. Оголошувалось одне заохочення правами начальника відділення СПС.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Долинського районного суду від 10 травня 2017 року скасувати, замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. Зазначає, що на даний час всі стягнення погашені, він зрозумів протиправність своєї поведінки та став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги і просить її задовольнити та застосувати ст.82 КК України, прокурора про скасування ухвали суду, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України вд 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким , заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_6 , прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останній за час відбування покарання не став на шлях виправлення. При цьому врахував дані, що характеризують особу засудженого, а також те, що до ОСОБА_6 застосовувалися п`ять разів дисциплінарні стягнення у виді догани, суворої догани та 10 діб ДІЗО.

Відпрацьовані за час відбування покарання шість місяців та одне заохочення правами начальника відділення СПС не можуть бути достатнім свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення.

Посилання засудженого у скарзі на те, що дисциплінарні стягнення на даний час погашені, на думку колегії суддів, не можна вважати підтвердженням того, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, оскільки при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким повинні враховуватися всі обставини, в тому числі й поведінка засудженого, за весь час відбування покарання.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому в її задоволенні слід відмовити та залишити ухвалу суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407,418, 376, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду від 10 травня 2017 року щодо нього - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4