№566/1275/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей Млинівської РДА ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000302 від 27 серпня 2016 року відносно,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня Торчинського професійного ліцею Волинської області, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 , 25 серпня 2016 року, приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи в кафе-барі «Ніл», що розташований в АДРЕСА_2 , побачив біля сусіднього стола, жіночу сумку та вирішив її викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вищевказану сумку, вартістю 1550 грн., яка належить ОСОБА_4 . Разом із сумкою ОСОБА_5 також викрав речі, які в ній знаходились, а саме:
- мобільний телефон марки «LENOVO A-536», вартістю 1729,3 грн., із СІМ-картою оператора «МТС», вартістю 50 грн. та СІМ-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн.;
-два жіночі браслети із золота 585 проби по ціні 7000 грн. кожен;
-пара босоніжок, вартістю 235 грн.;

-літній кардиган, вартістю 210 грн.;
-блиск для губ, вартістю 45 грн.;
-олівець для очей, вартістю 18 грн.;
- рум`яна фірми «Кіко», вартістю 124 грн.,

- пудра фірми «BioNike», вартістю 300 грн.;

- туалетна вода була марки «AVON» «PERCEIVE DEW», вартістю 239 грн.;

-туш для вій фірми «AVON», вартістю 100 грн;

-грошові кошти в сумі 70 грн., в результаті чого потерпілій ОСОБА_4 завдано майнову шкоду на загальну суму 18695,3 грн.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , в присутності законного представника ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, і дав показання, що, на момент вчинення злочину не усвідомлював всю серйозність своїх дій, у вчиненому щиро розкаюється.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, крім повного визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що шкода їй повністю відшкодована та ОСОБА_5 попросив у неї вибаченні, а тому вона просить обвинуваченого суворо не карати.
З протоколу огляду місця події від 28 серпня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, підтверджується, що місцем огляду є приміщення кафе-бару «Ніл», що розташоване за адресою смт.Млинів, вул.. Народна,4. В ході огляду нічого не вилучалось.
Протокол огляду місця події всім учасникам був зачитаний вголос, заяв та доповнень не надійшло
(а. с. 17-18 кримінального провадження № 0000302)
До протоколу огляду місця події від 28 серпня 2016 року долучено фототаблицю.
(а. с. 19-20 кримінального провадження № 0000302)
З протоколу огляду речей від 05 листопада 2016 року, проведеного за участю ОСОБА_5 з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являється телефон чорного кольору марки «LENOVO A-536».
Протокол огляду місця події всім учасникам був зачитаний вголос, заяв та доповнень не надійшло.
(а. с. 45 кримінального провадження № 0000302)
До протоколу огляду предмета від 05 листопада 2016 року долучено фототаблицю.
(а. с. 39-40 кримінального провадження № 0000302)
Висновком судової товарознавчої експертизи №3.2-1293/16 від 24 листопада 2016 року підтверджується, що ринкова вартість мобільного телефона марки «LENOVO A-536» з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від пливу зовнішніх факторів (за умови його технічно-справного стану), станом на 25 серпня 2016 року, могла становити 1729,30 грн.
Ринкова вартість силіконового чохла коричневого кольору з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів, станом на момент проведення експертизи, може становити 46,10 грн.
(а. с. 50-54 кримінального провадження № 0000302)
До висновку судової товарознавчої експертизи №3.2-1293/16 від 24 листопада 2016 року долучено фототаблицю.
(а. с. 55-60 кримінального провадження № 0000302)
З протоколу слідчого експерименту від 14 грудня 2016 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 , в присутності понятих, вбачається, що всі учасники слідчої дії зібрались в приміщені кафе-бару «Ніл» в смт. Млинів по вул..Народній,4 і підозрюваний ОСОБА_5 розповів та показав, за яких обставин він вчинив крадіжку сумки ОСОБА_4 ..

Протокол огляду місця був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло .

(а. с. 22-25 кримінального провадження № 0000302)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 05 травня 2016 року долучено фототаблицю.

(а. с. 26-27 кримінального провадження № 0000302)
Дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати як умисні, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який як по місцю навчання, так і проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 судом не встановлено.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України, передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У відповідності до ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує, що ОСОБА_10 вчинив злочин середньої тяжкості, по місцю навчання та проживання характеризується позитивно, сукупності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, а тому, вважає, за доцільне призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Статтею 100 КК України передбачено, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
У відповідності до п.10 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2013 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх» суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітньої, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК. Судам необхідно зважати, що при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи вони повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Вважаючи, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, погіршення становища особи за ініціативою суду не допускається.
Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (статті 2, 18, 50 КК). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження та висновок служби у справах дітей Млинівської РДА щодо доцільності перевиховання неповнолітнього в родині, вважає за доцільне звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання і застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру у відповідності до вимог ст. 105 КК України, так як ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненому злочині, як особа, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, вчинив злочин у неповнолітньому віці та повністю відшкодував завдану матеріальну шкоду.
У відповідності до вимог ст. 105 КК України, суд може застосувати до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
1) застереження;
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;
4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Частиною 3 ст. 497 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15 травня 2006 року № 2 примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 не приймалось.
Постановою про приєднання речових доказів від 26 листопада 2016 року, речовим доказом визнано мобільний телефон марки «LENOVO A-536», який був вилучений у ОСОБА_5 та переданий потерпілій ОСОБА_4 під схоронну розписку.
(а. с. 61 кримінального провадження № 0000302)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку
У відповідності ч.1 ст. 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В ході досудового розслідування залучалися експерти для проведення судової товарознавчої експертизи витрати на проведення експертизи 439 грн. 80 коп.

Як було досліджено в судовому засіданні, ОСОБА_5 навчається та не має самостійного доходу, а тому, суд вважає, за доцільне стягнути процесуальні витрати в доход держави в сумі 439 грн. 80 коп. пов`язані із залученням експертів із законного представника ОСОБА_7 .

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.370, 373-374,497 КПК України
ст. 105 КК України,
с у д ,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ст. 105 КК України ОСОБА_9 звільнити від призначеного судом покарання і застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Луцьк Волинської області, жительки АДРЕСА_1 строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Луцьк Волинської області, жительки АДРЕСА_1 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень, 80 копійок.
Контроль за виконанням вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 19 січня 2017 року покласти на інспектора ювенальної превенції сектору превенції Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області та службу у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації.
Копію вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 19 січня 2017 року направити інспектору ювенальної превенції сектору превенції Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області та начальнику служби у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «LENOVO A-536», який був вилучений у ОСОБА_5 та переданий потерпілій ОСОБА_4 під схоронну розписку залишити ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 .
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1