Справа № 148/2114/16-к
Провадження №11-кп/772/265/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000404 від 14.07.2016 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 , на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року про застосування примусових заходів виховного характеру, якою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, учениці 8-А класу Тульчинської ЗОШ № 3 І-ІІІ ступенів, не судимої, застосовано примусові заходи виховного характеру передбачені ч.2 п.1 ст.105 КК України, а саме: застереження, тобто попередження про недопустимість порушення закону в подальшому.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати понесені на залучення експерта в розмірі 351, 84 грн.

з участю секретаря: ОСОБА_8 ,

прокурора: ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи виховного характеру передбачені ч.2 п.1 ст.105 КК України, а саме: застереження, тобто попередження про недопустимість порушення закону в подальшому.

Стягнуто ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати понесені на залучення експерта в розмірі 351, 84 грн.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що 13.07.2016 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на березі сільського ставка с.Мазурівки Тульчинського району разом із своїми друзями, де, вийшовши з води, почала діставати свої речі та в цей час з речей її друзів, які знаходились поряд, випав мобільний телефон марки «Lenovo A 526» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експертизи № 1200 від 15.09.2016 становить 1245 гривень. Побачивши даний мобільний телефон, у ОСОБА_6 виник умисел на крадіжку чужого майна. Після чого остання, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Lenovo A 526», чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на вказану суму.

Не оспорюючи юридичної кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, прокурор подав апеляційну скаргу в якій вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 та її законного представника ОСОБА_7 які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, суд виносячи ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_6 , керуючись ст. 124 КПК України, зобов`язав стягнути з законного представника ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати понесені на залучення експерта в розмірі 351,84 грн.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Тобто, кінцевим рішенням суду першої інстанції у даному кримінальному провадженні мало бути постановлення ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні, яку суд і постановив, застосувавши до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру передбачені КК України, а у відповідності до ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку. Тому, оскільки судом першої інстанції не було ухвалено обвинувального вироку то застосування ст. 124 КПК України і як наслідок стягнення судом витрат на залучення експерта є неправомірним, і таким, що не відповідає вимогам кримінального - процесуального законодавства.
До того ж, згідно зі ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складається з:
1) вступної частини із зазначенням:
дати і місця її постановлення;
назви та складу суду, секретаря судового засідання;
найменування (номера) кримінального провадження;
прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання;
закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа;
сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;
2) мотивувальної частини із зазначенням:
суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається;
встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів;
мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;
3) резолютивної частини із зазначенням:
висновків суду;
строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
У вказаній статті відсутні будь-які вимоги щодо вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, безпідставно керуючись ст. 124 КПК України стягнув законного представника ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати понесені на залучення експерта, тому доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 374,ч.2ст 376, 405, 407, 414, 418, 420 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_5 , на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню № 0000404 від 14.07.2016 року задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року про застосування примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню № 0000404 від 14.07.2016 року в частині вирішення про стягнення процесуальних витрат - змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року рішення про стягнення ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат понесених на залучення експерта в розмірі 351,84 грн.

В іншій частині ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно
суддя