Справа № 188/26/17
Провадження № 1-кс/188/4/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2016 року смт. Петропавлівка
Слідчий суддя Петропавлівського районного суду ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000174 від 14.03.2016 року

скарга ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого від 29.11.2016 року про закриття кримінального провадження

з участю

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 подав до суду скаргу на постанову від 29.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 14.03.2016 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що Слідчим СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до СРДР 14.03.2016 за № 0000174 за ч. 1 ст. 122 КК України.

За матеріалами провадження ОСОБА_4 звернулась із заявою щодо спричинення їй тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком - ОСОБА_6 , 13.03.2016 р. за адресою - АДРЕСА_1 .

29 листопада 2016 року слідчим СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за результатами досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 КК України.

Копію оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження №0000174 потерпіла отримала 26 грудня 2016 р., що підтверджується листом заступника начальника відділення-начальника слідчого відділення Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вих. №42.3.12-9320.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим вмотивоване тим, що в ході досудового розслідування не встановлено достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, в зв`язку із чим відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та його подія.

Сторона захисту потерпілої вважає, що слідчий при закритті кримінального провадження допустився ряду порушень вимог чинного КПК України, не з`ясував усі необхідні обставини кримінального провадження.

Слідчим не визначено підставу для закриття кримінального провадження.

Згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закрито в зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 КК України, а згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови: в ході досудового розслідування не встановлено достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, на думку захисту по факту спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На момент закриття кримінального провадження слідчим не надано правову оцінку тілесним ушкодженням ОСОБА_4 .

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №34 від 18.03.2016 р. у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкіряних покровах передньої поверхні правого передпліччя, середній третині, правого передпліччя по задній поверхні, у верхній та нижній третинах, лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, у нижній третині, лівого стегна по внутрішній поверхні, у середній третині, «п/к гематома в области левой скуловой дуги», які по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Всі вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударі об тупі тверді предмети, з достатньою силою для їх утворення.

Крім того, захисник вважає, що дії особи, що спричинила ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження необхідно кваліфікувати за ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 також зазначив, що в матеріалах кримінального провадження існує безліч доказів, які свідчать як про сам факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, так і про ймовірну причетність до них саме ОСОБА_6 , та, в свою чергу, є достатніми для повідомлення особі про підозру, а саме протокол допиту потерпілої, висновки судово-медичних експертиз, протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, протоколи допиту свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу обгрунтували і підтримали.

ОСОБА_3 зазначив, що слідчим рішення винесено передчасно, ним не виконано всіх необхідних дій.

ОСОБА_4 додатково зазначила, що нею було заявлено клопотання про проведення слідчих дій, але слідчий відмовився на її примірнику ставити відмітку про його отримання, про прийняте рішення за клопотанням відповіді не надав. Крім того до матеріалів кримінального провадження не додано фотознімків при проведенні слідчого експерименту. Слідчий не дав оцінки додатковим свідченням чергового лікаря, що при її зверненні до лікарні в день нанесення їй тілесних ушкоджень рентген апарат не працював , слідчий не зафіксував, що її телефонний апарат теж в наслідок протиправних дій ОСОБА_6 був пошкоджений.

В судове засідання надано заяву про розгляд справи у відсутність слідчого .

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та частково кримінального провадження, вважаю скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

При вивчені скарги та матеріалів кримінального провадження встановлено є факти порушення слідчим прав потерпілої, обставини кримінального провадження належним чином не досліджено, отриманим ОСОБА_4 тілесним ушкодженням не надана належна оцінка.

Відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.14-15) слідчим зазначено, що застосовувались технічні засоби фіксації, а саме, фотозйомка фотоапаратом "Canon", але фототаблиця відсутня.

Відповідно до висновку експерта №34 від 14.03.2016 р. (а.с.28-29 ) тілесні ушкодження у вигляді переломів 7,8,9 ребер ліворуч середньоключичним , в області фіброзно-кісткового переходу без зміщення уламків, синці на шкіряних покровах передньої поверхні правого передпліччя, у середній третині, правого передпліччя по задній поверхні, у верхній та нижній третинах, лівого передпліччя по 1-зовнішній поверхні, у нижній третині, лівого стегна по внутрішній поверхні, у третині могли утворитись в термін, вказаний в матеріалах досудового розслідування, медичній карті амбулаторного хворого, потерпілою, тобто 13.03.2016 року, крім того зазначено, що на підставі характеру та локалізації вищезгаданих тілесних ушкоджень у вигляді переломів 7.8,9 ребер ліворуч середньоключним лініям, в області фібро кісткового переходу без зміщення уламків, синців на шкіряних покровах перед поверхні правого передпліччя, у середній третині, лівого стегна по внутрішній поверхні середній третині, «п/к гематоми в области лівої скулової дуги», утворення останніх внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту не є характерним. Зазначені обставини підтверджені відповіддю експерта на питання №1 висновку додаткової експертизи №48 (а.с.58-59)

Але встановленим фактам слідчим не дана належна оцінка.

Слідчим не забезпечено виконання власного доручення (а.с.31) щодо допиту сина заявниці, хоча зазначена мета допиту частково суперечить положенням КПК України.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні, обов`язкові для виконання слідчим, вказівки прокурора від 05.04.2016 року , про які йде мова у п.3 вказівках прокурора від 10.05.2016 року (а.с.67), що є грубим порушенням положень КПК України.

Відповідно наданої суду копії клопотання потерпілої, вона зверталась до слідчого письмово 02.09.2016 року, але в матеріалах кримінального провадження зазначене клопотання відсутнє і рішення по ньому слідчим відповідно до вимог КПК України не прийнято.

Суд не погоджується зі стороною захисту потерпілої про необхідність правової перекваліфікації на ст.125 КК України так як вважає, що факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень середньої тяжкості підтверджується зібраними слідчим доказами.

У матеріалах кримінального провадження відсутні зазначені слідчим в постанові про закриття кримінального провадження (а.с.101-102) повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України відносно ОСОБА_6 та рішення щодо зазначеного повідомлення процесуального керівництва.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення досудового розслідування та відповідно до ч.1 ст.40 КПК України несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться також верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність, що в даному випадку слідчим не дотримано.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Вважаю, що слідчий не виконав в повній мірі і вимоги ч.2 ст.9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.7, 9, 40, 303-307, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого від 29.11.2016 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 14.03.2016 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 14.03.2016 року

в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000174 від 14.03.2016 року повернути слідчому для продовження досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1