У Х В А Л А
іменем України
27 грудня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання,

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року ОСОБА_5 визнаний винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 1 рік.

18.12.2014 року начальник Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2015 року клопотання було задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016 року було скасовано ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2015 року про скасування звільнення з випробуванням ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання, та призначено новий судовий розгляд клопотання.

Під час повторного судового розгляду клопотання представник КВІ ОСОБА_6 подала заяву про судовий розгляд клопотання за відсутністю представника КВІ.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, ухвали про привід засудженого не були виконані через його відсутність за місцем проживання.

Прокурор ОСОБА_3 не підтримала клопотання мотивуючи тим, що на даний час немає можливості вирішити питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, оскільки закінчився строк випробування.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи ОСОБА_5 , суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом ст. ст. 78, 89 КК України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

В даному випадку іспитовий строк закінчився 20.01.2015 року, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

За таких обставин, оскільки строк випробування закінчився 20.01.2015 року, клопотання начальника КВІ про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання задоволенню не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, відсутність засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні, відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання начальника Зміївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.01.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: