1Справа № 335/8126/17 1-кс/335/5444/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, який має неповну загальну освіту, офіційно не працевлаштований, осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-25.05.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 16.02.2011 року Апеляційним судом Запорізької області вирок переглянуто та призначено остаточне покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-11.12.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарання призначеного за вироку Апеляційного суду Запорізької області від 16.02.2011 року до 8 років 6 місяців позбавлення волі;
-24.02.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, -
В ході досудового розслідування встановлено, що 10.07.2017 року ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з невстановленими в ході слідства особами, направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство, розподіливши при цьому свої ролі.
Згідно розподілу ролей, невстановлена особа, дізнавшись номер стаціонарного телефону потерпілої 32-33-18, повинна була подзвонити потерпілій від імені дочки та ввести в оману потерпілу вигаданою історією, при цьому попросити гроші. В свою чергу ОСОБА_5 , повинен був прийти до потерпілої за місцем помешкання та отримати від останньої, яка була ошукана, обумовлену суму грошей.
Діючи згідно розробленого плану, 10.07.2017 року невстановлена особа здійснила телефонний дзвінок на стаціонарний телефон, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Під час телефонної розмови, невстановлена особа, діючи шляхом обману, представилась потерпілій ОСОБА_7 дочкою, імітуючи при цьому голос останньої, та розповівши вигадану історію, почала просити передати гроші в сумі 3 000 доларів США. Під час розмови невстановлена особа переконала ОСОБА_7 в тому, що з нею розмовляє саме дочка, і як наслідок, переконала передати гроші, для вирішення життєвої проблеми.
ОСОБА_7 , будучи ошуканою, не підозрюючи про злочинні наміри невстановленої особи, через короткий проміжок часу відкрила вхідні двері квартири, в якій мешкає, ОСОБА_5 . Останній, діючи відповідно до злочинної змови та розподілу ролей, представився потерпілій ОСОБА_8 саме тією особою, що повинна забрати гроші та передачі дочці. Таким чином, ОСОБА_5 , шахрайським шляхом отримав доступ до квартири и фактично проник до неї.
Не підозрюючи, що відносно неї вчиняються злочинні дії, ОСОБА_7 впустила в квартиру ОСОБА_5 , відвела останнього на балкон та на прохання ОСОБА_5 , передала йому викрутку, для пошкодження замка сейфа.
Знаходячись на балконі вказаної квартири, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, за допомогою викрутки, яку йому принесла ОСОБА_7 , відкрив двері сейфу та побачив у ньому три поліетиленових пакети, в яких знаходилися грошові кошти, а саме: один поліетиленовий пакет «Єва», в якому знаходилися грошові кошти в сумі 28 990 доларів США та 1 000 євро; один прозорий пакет, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 167 000 гривень, які належать ОСОБА_7 та один прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 46 100 доларів США та 3 270 євро, які належать сину ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_9 .
Під час, коли ОСОБА_5 збирав гроші, потерпіла ОСОБА_7 , зрозуміла, що останній вчиняє відносно неї злочинні дії та почала кричати на нього, вимагаючи залишити гроші. ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті потерпілою, діючи умисно, з корисливих мотивів, вийшов за рамки злочинної домовленості з невстановленою особою, бажаючи довести злочинний намір до кінця та викрасти чуже майно, відкрито, а саме: не реагуючи на вимоги потерпілої залишити гроші.
Таким чином, злочинні дії, які були розпочаті як шахрайство, під час вчинення злочину, переросли в відкрите викрадення чужого майна, а саме: ОСОБА_5 , вийшов за межі злочинної змови та усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті потерпілою, відкрито викрав майно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти ОСОБА_7 : 28 998 доларів США, що згідно з курсом Національного банку на «10» липня 2017 року складає 754 319 гривень 80 копійок; 1 000 євро, які згідно з Національного банку на «10» липня 2017 року складає 30 700 гривень; 167 000 гривень; грошові кошти ОСОБА_9 : 46 100 доларів США, що згідно з курсом Національного банку на «10» липня 2017 року складає 1 199 522 гривень; 3 270 євро, що згідно з курсом Національного банку на «10» липня 2017 року складає 97 119 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинним діями завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 952 019 гривень 80 копійок, а потерпілому ОСОБА_9 на суму 1 296 641 гривень, тобто потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2 248 660 гривень.
11.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просить його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема особисту поруку.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
10.07.2017 року о 16 годині 06 хвилин ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11.07.2017 року йому було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, стороною захисту не надано даних про неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах СІЗО.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, має постійне місце проживання, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування та стабільного доходу, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого злочину.
Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.
З урахуванням того, що на даний час не встановлено співучасників кримінального правопорушення, а також місцезнаходження викрадених грошових коштів та, враховуючи, що потерпілою є особа похилого віку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність також ризиків незаконного впливу на потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, встановлюється від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальний стан підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, та з урахуванням ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2017 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 року складає 1600 грн., вважає за необхідне визначити заставу в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Виходячи з вимог ст. 115 КПК України строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його затримання, з 10.07.2017 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 07.09.2017 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.09.2017 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 07.09.2017 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1