Справа № 462/6894/16-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/34/17 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року про повернення скарги,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 року повернуто ОСОБА_6 скаргу на протиправну бездіяльність старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 протиправною з невиконання рішення суду від 23.10.2014 в справі №462/6707/14-к, імовірно існуючу постанову про закриття провадження у досудовому розслідуванні №0002804 від 23.08.2014 скасувати. В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на такі доводи: судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. У мотивувальній частині ухвали слідчий суддя відмовляє розглянути скаргу потерпілого ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_7 без посилання на норму права, за фальшивою підставою - надходження в суд електронною поштою, що суперечить ч.1 ст. 19 Конституції України та існуючій практиці електронного суду. Вже саме рішення судді про відмову розглядати скаргу потерпілого ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_7 є одночасним визнанням того, що електронний примірник був прийнятий адміністрацією суду як належний документ, якому був присвоєний порядковий номер та який був переданий на розгляд по суті судді. Відмовою розглядати вказану скаргу суддя визнав її існування і легітимність. Судове рішення не відповідає нормам кримінально процесуального закону, ст. ст. 92 , 129 Конституції України, ст. ст. 6, 13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При апеляційному розгляді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо 1/ скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2/ скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3/ скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При ухваленні судового рішення слідчий суддя покликався на п.1 ч.2 ст. 304 КПК України й в мотивувальній частині ухвали зазначив, що скарга надійшла до суду в електронному вигляді та її необхідно повернути заявнику, оскільки неможливо однозначно встановити, чи скаргу подала особа, яка має право подавати скаргу згідно з вимогами ст.ст. 303, 304 КПК України.

Між тим КПК України не містить вимог щодо форми та змісту скарги, яка подається в порядку ст. 303 КПК України; у поданій до Залізничного районного суду м. Львова скарзі зазначено процесуальний статус ОСОБА_6 як потерпілого та процесуальний статус ОСОБА_7 як заявника (тобто осіб, які вправі подавати скарги у передбачених ч.1 ст. 303 КПК України випадках), й в апеляційному суді достовірно встановлено, що скаргу від 28 грудня 2016 року подано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Слідчий суддя не врахував зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про необхідність повернення скарги на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, який не відповідає фактичним обставинам і тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України.

Апеляційні вимоги в частині розгляду скарги по суті апеляційним судом задоволенню не підлягають, оскільки розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, віднесений законом до виключної компетенції слідчого судді місцевого суду, а в даному випадку слідчим суддею скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянута не була і жодне з передбачених ст. 307 КПК України рішень за результатами розгляду скарги не ухвалене.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді від 30 грудня 2016 року скасувати, а скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 грудня 2016 рокупро повернення ОСОБА_6 скарги на протиправну бездіяльність старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 направити слідчому судді Залізничного районного суду м. Львова для розгляду в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4