Справа № 539/1604/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Засулля, Лубенського району Полтавської області., громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
08 грудня 2013 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 спільно розпивали спиртні напої вдома у останнього за адресою АДРЕСА_1 .

В ході розпивання спиртних напоїв на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин під час сварки, перебуваючи з будинку за вищезазначеною адресою ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар рукою, зжатою в кулак в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_11 наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів ножем у ліве плече і ліву ногу в той час, коли ОСОБА_10 тримав потерпілого телевізійним кабелем за шию.

В результаті вищезазначених дій ОСОБА_11 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох колотих ран лівого плеча, які утворилися від дії предмету, який має колючі властивості та які згідно висновків судово медичної експертизи від 17.04.2015 року № 109 та від 30.03.2016 року № 107 відносяться до легких тілесних ушкоджень, шо спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс численні удари дерев`яним стільцем та ніжкою від нього, кулаками та ногами удари в область голови, тулубу, статевих органів та кінцівок потерпілого ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді : закритої травми грудної клітки, переломів 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломів 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічного гемопневмотораксу (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах), контузії обох легень, забою серця, забою нирок, гематоми лівої нирки, забитої рани правої тім`яної ділянки, гематоми грудної клітки, поперекового відділу хребта справа та зліва, статевих органів, які згідно висновків судово медичної експертизи від 17.04.2015 року № 109 та від 30.03.2016 року № 107 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні даного злочину фактично не визнав та пояснив, що 08.12.2013 року у вечірній час доби до нього на телефон із телефону ОСОБА_10 зателефонував потерпілий ОСОБА_8 та запросив до себе додому в гості. Коли він прибув додому до ОСОБА_12 , побачив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вживають спиртні напої. При цьому ніяких конфліктів не було. Сам він спиртне з ними не вживав. Через деякий час він зізвонився із своєю дружиною та вони домовилися, що вона його забере додому з будинку ОСОБА_12 . Коли він повернувся до ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які перебували в залі будинку, то між ними була сварка, в ході якої ОСОБА_12 кричав на ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_12 почав кричати і на нього, образивши його. Він не втримався і наніс один удар рукою ОСОБА_12 в голову, після чого ОСОБА_12 заспокоївся. Після цього він поїхав з дому від ОСОБА_12 , коли під`їхала його дружина. Що далі відбувалося він не бачив. До цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 добре знав, ніяких конфліктів з ними не мав, бійок із ними у нього також не було. У будинку пробув близько 30-60 хв., в його присутності ОСОБА_15 не бив. Він особисто ножових поранень ОСОБА_12 не завдавав. Через деякий час дізнався, що ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження. Потерпілому ОСОБА_12 шкоду в сумі 25 тис. грн. відшкодовувала його жінка. Разом із ОСОБА_13 провідували ОСОБА_12 в лікарні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні даного злочину фактично визнав частково та пояснив, що з 06.12.2013 року він разом із потерпілим ОСОБА_8 почали вживати спиртні напої. Руденка добре знає, на той час із ним товаришували. 08.12.2013 року за місцем проживання ОСОБА_12 вони продовжили вживати спиртні напої. В вечірній час доби ОСОБА_12 запропонував запросити в гості ОСОБА_11 , що вони і зробили. Коли приїхав ОСОБА_16 , вони із ОСОБА_12 вже були в стані алкогольного сп`яніння. Базя спиртне не вживав. Через деякий час на грунті вживання алкогольних напоїв ОСОБА_12 почав вести себе неадекватно, ображати його та ОСОБА_17 , нецензурно виражався в їх адресу, почав їх виганяти з дому. В ході сварки, коли він сидів в залі, бачив як ОСОБА_16 вдарив один раз ОСОБА_12 в обличчя, після чого ОСОБА_12 дещо заспокоївся. Після цього ОСОБА_16 поїхав від ОСОБА_12 , а у нього продовжилася сварка із ОСОБА_12 . Після цього він не втримався і почав бити ОСОБА_12 кулаками, ногами, стільцем та ніжкою від стільця по різних частинах тіла, а саме тулубу, руках, ногах. Наносив численні удари, скільки конкретно не пам`ятає. Після чого телевізійним кабелем підняв ОСОБА_12 за шию і декілька разів ударив його у ліве плече гострою відкривачкою. Після чого вже не бив. Всього удари наносив ОСОБА_12 близько 10 хвилин. В ході інциденту ОСОБА_12 йому тілесних ушкоджень не завдавав, а лише ображав словесно. Після цього він та ОСОБА_12 ще вжили спиртне. Допомігши ОСОБА_12 , який був сильно п`яний, сісти на диван, він пішов до себе додому. Наступного дня від жінки дізнався, що ОСОБА_12 у лікарні та запропонував Базі провідати потерпілого. Після чого у лікарні провідали ОСОБА_12 . Він просив вибачення у ОСОБА_12 та через деякий час його жінка та жінка ОСОБА_14 сплатили ОСОБА_12 грошові кошти по 25 тисяч гривень в якості відшкодування шкоди за спричинені тілесні ушкодження.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину та часткове визнання вини у вчиненні злочину ОСОБА_10 , суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні злочину за обставин, зазначених у мотивувальній частині вироку суду, підтверджується :

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.12.2013 року, згідно якого слідчим ОСОБА_18 було прийнято усну заяву від потерпілого ОСОБА_8 про вчинення відносно нього злочину, а саме його побиття невідомими особами;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 08.12.2013 року в вечірній час доби він разом із ОСОБА_10 у нього вдома в АДРЕСА_3 вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_13 і той пішов за ОСОБА_19 . Після цього ОСОБА_13 повернувся до нього додому із ОСОБА_19 та вони вже втрьох продовжили вживати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_13 сказав, що прийдуть ще якісь друзі і вони будуть продовжувати гуляти всі разом. При цьому ОСОБА_16 нікого не запрошував. На це він ( ОСОБА_12 ) не погодився та почав ОСОБА_13 та ОСОБА_17 виганяти з будинку, виражатися в їх адресу брутальною лайкою. Після того, як він образив ОСОБА_17 , останній на кухні вдарив його кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_13 почав наносити йому численні удари в різні частини тіла. Так, ОСОБА_13 бив його кулаками, ногами, стільцем, ніжкою від стільця по тулубу, по голові, по кінцівках. Під час даного побиття він періодично втрачав свідомість. Коли він перебував у лежачому положенні ОСОБА_13 стрибав у нього на грудях. Після цього побиття ОСОБА_13 , останній накинув йому на шию телевізійний кабель та таким чином підняв його. В цей час до них підійшов ОСОБА_16 та наніс йому ( ОСОБА_12 ) три удари ножем в ліву руку та два удари ножем в ногу. Під час побиття ОСОБА_13 йому погрожував, казав що вб`є. Коли відбувалися ці події ОСОБА_16 не погрожував. Де був ОСОБА_16 , коли ОСОБА_13 його бив, він не знає. В ході даного конфлікту ОСОБА_16 наніс йому лише 1 удар в обличчя, 3 удари ножем в ліву руку, 2 удари ножем в ліву ногу. Зранку до нього додому приходили жінки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та прибирали у нього в будинку. У лікарню до нього приходили жінки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та самі ОСОБА_16 і ОСОБА_13 . Через деякий час зі сторони ОСОБА_13 і ОСОБА_14 йому було відшкодовано по 25 тисяч гривень. Матеріальних претензій до обвинувачених він не має. Покарання винним прохав призначити на розсуд суду та суворо не карати.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що являється матір`ю потерпілого ОСОБА_8 . Під час побиття її сина на місці події її не було. В лікарні син був у тяжкому стані, спочатку сказав, що він упав, а потім все розповів. Казав, що вони втрьох з ОСОБА_13 і ОСОБА_16 вживали спиртні напої і на грунті цього між ним виникла сварка. Після чого його ( ОСОБА_12 ) побили. Не уточнював хто та куди бив. Коли все трапилося, то до неї додому прийшла дружина ОСОБА_13 та принесла куртку із светром сина, на яких були ножові порізи. У лікарні сина навідували ОСОБА_13 і ОСОБА_16 та їх жінки. Коли вона прийшла до будинку сина, то там вже було все прибрано. Після події зі сторони ОСОБА_13 і ОСОБА_14 було сплачено по 25 тисяч гривень.

- протоколом огляду місця події від 10.12.2013 року з фото таблицею до нього, в ході якого було зафіксовано домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , обстановка в будинку, кухонний ніж, одяг зі слідами червоно-бурого кольору, шматок дерев`яної ніжки (т.1 а.с.144-153);

- висновком експерта №455 від 02.06.2015 року, згідно якого на підставі даних медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставленні питання експерт прийшов до висновку, що у ОСОБА_8 встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломи 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломи 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічний гемопневмоторакс (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах) з послідуючим неодноразовим оперативним втручанням по видаленню повітря та крові із плевральних порожнин, контузія обох легень, забій серця, забій нирок, гематома лівої нирки, забита рана правої тім`яної ділянки, дві колоті рани лівого плеча, гематоми грудної клітки, поперекового відділу хребта справа та зліва, статевих органів, які утворилися в короткий проміжок часу, від численної дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний у постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Зважаючи на характер та кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що вони не могли утворитися при падінні ОСОБА_8 з положення стоячи на площину та не могли бути спричинені власною рукою (т.1 а.с.154-156);

- протоколом огляду від 21.11.2014 року з фото таблицею до нього, в ході якого зафіксовано чоловічий светр світло-коричневого кольору з вставками на краях рукавів та на шиї темно-коричневого кольору, у який був вдягнутий на час вчинення злочину потерпілий ОСОБА_8 , з нашарування бурого кольору та слідами порізів на рукаві, вилучений у ОСОБА_20 (т.1 а.с.157-161);

- висновком експерта №79 від 26.03.2015 року з фото таблицею до нього, згідно якого на представлених на дослідження сімнадцяти відрізках липкої стрічки, з відкопійованими на них слідами рік, виявлені та вилучені під час ОМП 10.12.2013 року, є п`ятнадцять слідів папілярних узорів пальців рук, розмірами 14х20 мм., на липкій стрічці 1, 14х22 мм., на липкій стрічці 2, 13х23 мм., на липкій стрічці 3, 12х21 мм., на липкій стрічці 4, 15х23 мм., на липкій стрічці 5, 15х27 мм., на липкій стрічці 6, 11х24 мм, на липкій стрічці 7, 21х27 мм., на липкій стрічці 8, 19х17 мм., на липкій стрічці 9, 16х20 мм., на липкій стрічці 10, 21х20 мм., на липкій стрічці 11, 18х15 мм., на липкій стрічці 15, 12х20 мм., на липкій стрічці 16, 17х18 мм., 16х19 мм., на липкій стрічці 17, які придатні для ідентифікації особи та три сліди папілярних узорів пальців рук, розмірами 16х27 мм., на липкій стрічці 12, 20х21 мм., на липкій стрічці 13, 18х22 мм., на липкій стрічці 14, які для ідентифікації особи не придатні. Сліди папілярного узору пальця руки розмірами 14х20мм., на липкій стрічці 1 залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_10 . Сліди папілярного узору пальця руки розміром 14х22 мм., на липкій стрічці 2 залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_10 . Сліди папілярного узору пальців рук розміром 13х23 мм., на липкій стрічці 3 та 12х21 мм. на липкій стрічці 4, залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_10 . Сліди папілярного узору пальця руки розміром 15х23 мм., на липкій стрічці 5 залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 . Сліди папілярного узору пальців рук розміром 15х27 мм., на липкій стрічці 6, 17х18 мм., 16х19 мм. на липкій стрічці 17, залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_8 . Сліди папілярного узору пальця руки розміром 11х24 мм., на липкій стрічці 7 залишений не ОСОБА_8 , не ОСОБА_11 , не ОСОБА_10 , а іншою особою. Сліди папілярного узору пальців рук розміром 21х27 мм., на липкій стрічці 8, 19х17 мм. на липкій стрічці 9, 21х20 мм. на липкій стрічці 11, залишені великим пальцем лівої руки ОСОБА_11 . Сліди папілярного узору пальців рук розміром 16х20 мм., на липкій стрічці 10, 18х15 мм., на липкій стрічці 15, залишені безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_10 . Сліди папілярного узору пальця руки розміром 12х20 мм., на липкій стрічці 16 залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_10 (т.1 а.с.163-181);

- висновком експерта №90 від 03.04.2015 року з фото таблицею до нього, згідно якого на поверхні кухонного ножа, виявленого та вилученого під час ОМП 10.12.2013 року, слідів рук не виявлено (т.1 а.с.183-187);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2015 року з фото таблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_8 під час якого він розповів про події, які мали місце 08.12.2013 року, а саме обставини нанесення йому обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Так, в ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_8 розповів та показав, як саме 8.12.2013 року він, ОСОБА_16 і ОСОБА_13 у нього вдома вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_13 захотів запросити своїх друзів, на що він не погодився, та на грунті цього між ними виникла сварка і він почав виганяти ОСОБА_13 і ОСОБА_17 з будинку. Тоді ОСОБА_16 вдарив його кулаком в обличчя. Після чого його бив ОСОБА_13 кулаками, ногами, стільцем, ніжкою від стільця по тулубу, по голові, по кінцівках та різних частинах тіла, наносячи численні удари. Потім ОСОБА_13 накинув йому не шию телевізійний кабель та таким чином підняв його і в цей час підійшов ОСОБА_16 та наніс йому три удари ножем в ліву руку та два удари ножем в ліву ногу. Коли ОСОБА_13 здавлював йому шию кабелем, він ( ОСОБА_12 ) почав втрачати свідомість. Також ОСОБА_13 стрибав на ньому в області грудної клітки. Коли почалося його побиття ОСОБА_13 , то ОСОБА_16 стягував ОСОБА_13 з нього та хотів піти з будинку, на що ОСОБА_13 не послухався та продовжив наносити йому ( ОСОБА_8 ) тілесні ушкодження (т.1 а.с.188-197);

- висновком експерта №109 від 17.04.2015 року, відповідно до якого на підставі даних медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 18.03.2015 року з участю потерпілого ОСОБА_8 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставлені питання, експерт прийшов до висновку, що показання, дані потерпілим ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 18.03.2015 року, щодо механізму та способу спричинення йому тілесних ушкоджень в цілому не протирічать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , розбіжність вбачається в кількісному співвідношенні вказаних потерпілим нанесених йому ударів та зазначених у медичній документації на його ім`я тілесних ушкодженнях. Виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломи 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломи 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічний гемопневмоторакс (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах), контузія обох легень, забій серця, забій нирок, гематома лівої нирки, забита рана правої тім`яної ділянки, гематоми грудної клітки, поперекового відділу хребта справа та зліва, статевих органів утворились від численної дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо при обставинах вказаних потерпілим ОСОБА_8 , що зазначені в описовій частині постанови. Виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді двох колотих ран лівого плеча утворились від дії предмету, маючого колючі властивості, можливо при обставинах вказаних потерпілим ОСОБА_8 , що зазначені в описовій частині постанови. Виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості та механізмом їх спричинення можливо розмежувати на дві умовні групи: а) закрита травма грудної клітки, переломи 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломи 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічний гемопневмоторакс (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах), контузія обох легень, забій серця, забій нирок, гематома лівої нирки, забита рана правої тім`яної ділянки, гематоми грудної клітки, поперекового відділу хребта справа та зліва, статевих органів утворились від численної дії тупого (тупих) предмету (предметів) і самі по собі за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення; б) дві колоті рани лівого плеча утворились від дії предмету, маючого колючі властивості і по ступені тяжкості, самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с.198-199);

- висновком експерта №248 від 26.02.2016 року, згідно якого на наволочці (слідчим вказана як ганчірка), яка надана на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген В. Кров в цих слідах може походити від потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.с.202-203);

- висновком експерта №249 від 26.02.2016 року, згідно якого на светрі, наданому на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген В. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.с.204-205);

- висновком експерта №58-МК від 14.03.2016 року, згідно якого проведенням судово-медико-криміналістичної експертизи одягу ОСОБА_8 виявлено: - на светрі, по зовнішній поверхні лівого плеча, колото-різані пошкодження які утворилися від не менш як п`ятикратної дії колючо-ріжучого предмету, клинок якого мав лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурень 3мм., 4мм., 5мм., 9мм., до 10 мм.; - на спинці справа, одне колото-різане пошкодження яке утворилося від дії колючо-ріжучого предмету, клинок якого мав лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурень біля 5мм. На светрі по зовнішній поверхні лівого рукава, виявлені накладення буро-коричневого кольору, які є краплями крові, і утворилося в результаті попадання крапель «мілкої», рідкої крові, під кутом, з предмету несучого її на собі, з послідуючим просочуванням тканини та висиханням; - в місці вище описаних колото-різаних пошкоджень, плями крові, які утворилися в результаті попадання рідкої крові на поверхню тканини, з колото-різаних ушкоджень, з послідуючим просочуванням та висиханням; - по передній поверхні светра, та на спинці, помарки крові, які утворилися в результаті дотику з предмету несучого на собі рідку кров; яких-небудь, накладень буро-коричневого кольору, схожих на засохлу кров, на ножі, не виявлено. Враховуючи механізм утворення колото-різаних пошкоджень на светрі ОСОБА_8 конструктивні властивості наданого на експертизу ножа можливо допустити, що колото-різані пошкодження, утворилися від дії клинка ножа наданого на експертизу (т.1 а.с.206-208);

- висновком експерта №107 від 30.03.2016 року, згідно якого на підставі даних медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставлені питання, експерт прийшов до висновку, що встановлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломи 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломи 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічний гемо пневмоторакс (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах) з послідуючим неодноразовим оперативним втручанням по видаленню повітря та крові із плевральних порожнини, контузія обох легень, забій серця, забій нирок, гематома лівої нирки, забита рана правої тім`яної ділянки, гематоми грудної клітки, поперекового відділу хребта справа та зліва, статевих органів, які утворилися в короткий проміжок часу, від численної дії тупого (тупих) предмету (предметів), дві колоті рани лівого плеча від дії предмету, маючого колючі властивості, можуть відповідати строку їх утворення, вказаного у постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Зважаючи на характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень експерт вважає, що після їх отримання можливість ним здійснювати активні дії не виключається. Зважаючи на характер, кількість та розташування в різних анатомічних ділянках, виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень слід вважати, що взаєморозташування потерпілого та нападника в момент отримання ним тілесних ушкоджень змінювалось. Зважаючи на характер та кількість виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень експерт вважає, що вони не могли утворитися при падінні ОСОБА_8 стоячи на площину чи виступаючу поверхню, в тому числі від неодноразового. В представленій медичній документації на ім`я ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які могли б утворитися під час переміщування потерпілого шляхом волочіння не зазначені. В представленій медичній документації на ім`я ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які могли б утворитися під час того, коли останній закривався від ударів руками не представлені. Об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про те, що під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 міг відчувати сильний фізичний біль не має. Виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості можна розмежувати на дві умовні групи: а) закрита травма грудної клітки з переломами 5,6,7,8 та 9 ребер справа, переломами 5,6,7 ребер зліва зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічним гемопневмотораксом (наявність повітря та крові в лівій та правій плевральних порожнинах), контузією обох легень, забоєм серця, нирок за ступенем тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження , що небезпечне для життя в момент спричинення; б) дві колоті рани лівого плеча, забита рана правої тім`яної ділянки, гематоми поперекового відділу хребта та статевих органів кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с.223-224);

- висновком судово-психіатричної експертизи №128 від 16.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_10 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, не виявляє ознак недоумства чи іншого розладу психічної діяльності. В період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_10 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст. 20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, може постати перед слідством і судом (т.1 а.с.236-241);

- висновком судово-психіатричної експертизи №206 від 10.05.2016 року відповідно до якого ОСОБА_11 в період часу, який відноситься до моменту інкримінованого йому протиправного діяння хронічним психічним захворюванням, тимчасовим психічним розладом, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждав і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 в теперішній час не страждає хронічним психічним захворюванням, тимчасовим психічним розладом недоумством чи іншим хворобливим розладом психіки і може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 під дію ч.2, ч.3 ст. 19 та ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом на даний час. Застосування примусових заходів медичного характеру на даний час не потребує (т.1 а.с.244-249).

- поясненнями судово медичного експерта ОСОБА_21 , наданими ним в судовому засіданні для роз`яснення висновків судово медичної експертизи, який пояснив, що ним проводилися судово медичні експертизи у даному кримінальному провадженні. Висновки складалися за наявною медичною документацією. Спочатку не було проведено розмежування тілесних ушкоджень, оскільки йому такі питання слідчим не ставилися. Коли було постановлено відповідні питання, він провів розмежування тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості. Він підтверджує, що самі по собі дві колоті рани лівого плеча є легкими тілесними ушкодженнями ,що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Один удар кулаком в голову до тяжких тілесних ушкоджень у даному випадку не відноситься. У даному випадку до тяжких тілесних ушкоджень відноситься травма грудної клітки. У висновку експертизи зазначено лише ті тілесні ушкодження, які відобразилися. Удар в обличчя міг не відобразитися у медичній документації. В даному випадку неможливо встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень та чи були вони нанесені однією чи більше особами. Всі описані тілесні ушкодження були спричинені приблизно в один короткий проміжок часу. Колоті рани лівої руки могли бути спричинені, коли той, хто їх наносив, був розташований позаду потерпілого або збоку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України , як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Разом із тим, на підставі аналізу досліджених в судовому засіданні доказів по справі, суд вважає, що по даному факту дана кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не знайшла свого підтвердження та їх дії необхідно перекваліфікувати, а саме дії ОСОБА_10 перекваліфікувати з ч.2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 121 КК України, а дії ОСОБА_11 перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ч.2 ст. 125 КК України.

Вказані правові висновки судом зроблено враховуючи наступне.

Так, злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо в ньому брали участь декілька (два чи більше) виконавців без попередньої змови між собою. Учинення злочину групою осіб, передбачене ч. 1 ст. 28 КК, має місце, якщо в ньому беруть участь декілька (два або більше) виконавців без попе¬редньої змови між собою. За цієї форми співучасті всі виконавці (співвиконавці) два чи більше суб`єктів злочину виконують у повному обсязі чи частково об`єктивну сторону складу злочину. У цих випадках діяльність од¬ного виконавця приєднується до діяльності іншого (інших) у процесі вчи¬нення злочину, коли злочин уже почався, але ще не закінчився. При цьому змова може бути, але не до початку злочину, а в перебігу його виконання. Для визнання такої форми співучасті у злочині треба встановити всі об`єктивні й суб`єктивні ознаки останньої. Співучасники повинні діяти спільно, спиратися у своїх діях один на одного, між їхніми діями має бути причинний зв`язок, їм належить усвідомлювати, що спільними діями вони вчиняють злочин, і бажати чи свідомо допускати настання суспільне небезпечних наслідків.

Підстав вважати, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 своїми спільними діями спричинили потерпілому ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження не має.

Так, висновками судово - медичних експертиз розмежовано тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 за ступенем тяжкості, зокрема два колоті поранення лівого плеча, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, переломів ребер зі зміщенням уламків та деформацією грудної клітки, двобічного гемопневмотораксу, контузії обох легень, забою серця, забою нирок, гематоми лівої нирки, гематоми грудної клітки, які віднесено експертом до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Як під час досудового розслідування, так і в ході розгляду справи в суді, потерпілий ОСОБА_8 надавав стабільні показання в тій частині, що ОСОБА_16 наніс йому лише один удар кулаком в обличчя, три удари ножем в ліву руку, два удари ножем в ліву ногу. Вказані показання потерпілого у цій частині є не тільки послідовними та незмінними, а й такими, що узгоджуються із даними судово медичних експертиз про спричинення в результаті даних дій потерпілому обвинуваченим ОСОБА_19 легких тілесних ушкоджень, у вигляді двох колотих ран лівого плеча, що спричини короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, нанесені ОСОБА_11 удари потерпілому ОСОБА_8 ножем в область ноги та кулаком в обличчя у даних медичної документації та у висновках експертиз свого відображення не знайшли.

Як вбачається із показань потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_13 , даних висновків судово медичних експертиз, потерпілому обвинуваченим ОСОБА_10 було спричинено численні тілесні ушкодження на протязі певного проміжку часу, при цьому ОСОБА_13 бив потерпілого в життєво важливі органи руками, ногами, стільцем, ніжкою від стільця, та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, а саме травми тулубу було обумовлене виключно діями обвинуваченого ОСОБА_10 .

При нанесенні даних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 будь - якої участі у їх спричиненні не брав. Обвинувачений ОСОБА_11 будь-якими своїми діями не полегшував спричинення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому з огляду на наступне. Так, перший удар потерпілому було нанесено ОСОБА_19 в обличчя. При цьому даний удар був таким, що не знайшов свого відображення у даних медичної документації. Тому його нанесення не полегшило та не могло полегшити подальше нанесення ударів ОСОБА_13 в життєво важливі ділянки тіла потерпілого.

Більше того, під час проведення слідчого експерименту 18.03.2015 року, потерпілий ОСОБА_8 розповів, що коли ОСОБА_10 наносив йому тілесні ушкодження, ОСОБА_11 підійшов до них та стягнув ОСОБА_13 із нього та хотів піти з будинку, однак ОСОБА_13 не послухався ОСОБА_17 і коли він ( ОСОБА_12 ) сказав, що викличе працівників міліції, став ще агресивніше себе поводити та продовжив наносити йому ( ОСОБА_12 ) тілесні ушкодження (т.1 а.с.188-197).

Суд знаходить припущенням твердження, що спричинення потерпілому ОСОБА_19 двох колотих ран лівого плеча полегшило обвинуваченому ОСОБА_13 завдавати удари потерпілому в життєво важливі ділянки тіла. Даних в чому саме виразилося дане полегшення ОСОБА_13 наносити удари потерпілому та за яких обставин це полегшення сталося, матеріали справи не містять, а доказування вини не може грунтуватися на припущеннях.

Саме по собі спричинення легких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_16 в ході заподіяння обвинуваченим ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , не свідчить про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 було вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України групою осіб та що в їх діях мало місце співвиконавство у вчиненні даного злочину.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_13 і ОСОБА_16 щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 діяли кожен сам по собі, тобто не спільно, у своїх діях не спиралися один на одного, між їх діями відсутній причинний зв`язок щодо заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, вони не усвідомлювали, що спільними діями вчиняюсь злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Оскільки дії ОСОБА_13 не були обумовлені діями Базі і навпаки, суд вважає, що в умовах даної події, кожен із обвинувачених повинен нести відповідальність за ті тілесні ушкодження, які він безпосередньо заподіяв потерпілому ОСОБА_12 , тобто ОСОБА_16 за заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а ОСОБА_13 за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Разом із тим, суд вважає безпідставними твердження обвинувачених про те, ОСОБА_16 лише один раз ударив рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_12 та після цього пішов з будинку і більше ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не наносив.

Вказані показання обвинувачених спростовуються послідовними показання потерпілого, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи в суді, які узгоджуються із висновками проведених по справі судово медичних експертиз та свідчать про бажання Базі взагалі уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та бажання обвинуваченого ОСОБА_13 виключити кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб за обставин , які відрізняються від тих, які встановлені судом та викладенні у мотивувальній частині даного вироку суду.

Про причетність, як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_13 до заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень свідчить також і те, що з їх сторони було відшкодовано потерпілому ОСОБА_12 шкоду в розмірі по 25 тисяч гривень кожним за завдані потерпілому тілесні ушкодження.

Разом із тим, суд вважає, що відшкодування обвинуваченими шкоди у рівних частинах не свідчить про спричинення ними потерпілому одних і тих же тілесних ушкоджень, в тому числі і за ступенем тяжкості.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_10 в заподіянні ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України.

Також суд вважає, що вина ОСОБА_11 в заподіянні ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно медичних довідок та медичного висновку ОСОБА_10 на обліках у наркологічному диспансері, лікарів психіатра і невролога не перебуває, примусового лікування не потребує . (т.1 а.с. 138, т.2 а.с. 3,4).

Також згідно медичних довідок та медичного висновку ОСОБА_11 на обліках у наркологічному диспансері, лікарів психіатра і невролога не перебуває, здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує (т.1 а.с. 134-135, т.2 а.с. 33).

Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є добровільне відшкодування завданого збитку , оскільки в судовому засіданні було встановлено та підтверджено потерпілим, що зі сторони обвинувачених потерпілому ОСОБА_8 було сплачено грошові кошти в сумі по 25 тис. грн. кожним обвинуваченим, як відшкодування завданої ушкодженням здоров`я шкоди та потерпілий заявив, що претензій майнового характеру до обвинувачених він не має.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною справи, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_10 , який задовільно характеризується за місцем проживання, не одружений, в порядку ст. 89 КК України не судимий, обставини справи, що обтяжують та пом`якшують його покарання, думку потерпілого, який при призначенні покарання покладався на розсуд суду та прохав суд суворо не карати обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Враховуючи конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ст. ст. 69, 75 КК України відсутні. При цьому судом враховано думку потерпілого, який прохав суд суворо не карати обвинуваченого, достатньо враховано дані про особу обвинуваченого, його задовільну характеристику, те, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий, відшкодував завдану потерпілому шкоду та визначено покарання, більш близьке до мінімального, передбаченого санкцією ч.1 ст. 121 КК України. Додаткових обставин, які б надавали суду підстави для застосування відносно обвинуваченого ще й ст. ст. 69, 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно змінити з домашнього арешту на тримання під вартою для забезпечення виконання вироку суду, враховуючи, що судом визначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Також, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_11 , який за місцем проживання характеризується позитивно, в порядку ст. 89 КК України не судимий, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують його покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_11 за ч.2 ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд враховує особу винного, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має сім`ю, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, думку потерпілого, який прохав суд суворо не карати обвинуваченого, те, що вчинений ним злочин не є тяжким.

Враховуючи, що відносно обвинуваченого ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід відносно нього з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеним експертизам у рівних частинах. А саме, з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта згідно висновку експертизи від 26.03.2015 р. № 79 в сумі 1104,84 грн., з кожного по 552,42 грн. (1104,84 грн. /2), згідно висновку експертизи від 03.04.2015 року № 90 в сумі 245, 52 грн., з кожного по 122, 76 грн. (245,52 грн. /2).

Речові докази по справі підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 121 КК України - у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту негайно з моменту затримання.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з часу затримання.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи, а саме :

- від 26.03.2015 р. № 79 в сумі 552,42 грн.,

- від 03.04.2015 р. № 90 в сумі 122, 76 грн.,

а всього в сумі 675 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи, а саме :

- від 26.03.2015 р. № 79 в сумі 552,42 грн.,

- від 03.04.2015 р. № 90 в сумі 122, 76 грн.,

а всього в сумі 675 грн. 18 коп.

Речові докази по справі : зразок крові ОСОБА_8 та контроль марлі до нього, ганчірка, чоловічий светр світло коричневого кольору, 24 недопалки, дерев`яна палиця (ніжка від стільця), кухонний ніж, ниточки стерильної марлі з нанесеними на них витяжками та контролі до них, залишок зразка слини ОСОБА_8 та контролі марлі до нього, зразок крові ОСОБА_10 та контроль марлі до нього, зразок слини ОСОБА_10 та контроль марлі до нього, 18 слідів пальців рук знищити (т.1 а.с. 242-243).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_10 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1