Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/464/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому об`єднане кримінальне провадження № 0002033, № 0000237, № 0000012 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, громадянин України, із середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим та засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
Згідно із ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 600 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18 200 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 300 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 700 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 500 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 400 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 800 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 410 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000 гривень, витрати понесені в зв`язку з отриманням правової допомоги в сумі 1 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 5 292 гривні 40 копійки.
Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_18 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_16 ,
захисника ОСОБА_19 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.
23.10.2015 року приблизно о 14.00 год. перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_17 , у ОСОБА_7 діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «Статус груп», уклав договір із ОСОБА_17 щодо виготовлення та встановлення металопластикового балкону у квартирі останньої за вищевказаною адресою. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаного балкону повідомив ОСОБА_17 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 6500 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати даний балкон він не буде.
Після того, як ОСОБА_17 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6500 грн., заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикового балкону у домоволодінні ОСОБА_17 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 6500 грн.
Крім того, 28.04.2016 року у денний час доби (точного часу не встановлено) ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_21 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_21 щодо виготовлення та встановлення вхідних металевих дверей у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних дверей повідомив ОСОБА_21 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2500 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_21 в цей день передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2500 грн., заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей ОСОБА_21 , не виконував, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 2500 грн.
Крім того, 28.04.2016 року у денний час доби (точного часу не встановлено) ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_22 діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_22 щодо виготовлення та встановлення двох металопластикових вікон у домоволодінні останньої за адресою АДРЕСА_5 . Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_22 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 1800 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_22 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 грн., заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_22 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
Крім того, 01.06.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_8 з метою оформлення договору на встановлення металопластикових вікон у власному помешканні прийшла до офісу «MAGnit строй +», розташованому за адресою АДРЕСА_6 . Перебуваючи у приміщенні вказаного офісу ОСОБА_8 розповіла ОСОБА_7 , який представився представником фірми «MAGnit строй +», про намір встановити металопластикові вікна у власному помешканні. ОСОБА_7 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_8 щодо виготовлення та встановлення десяти металопластикових вікон у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_8 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 20000 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_8 01.06.2016 року та 29.06.2016 року за два платежі в сукупності передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 20000 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_8 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 20000 грн.
Крім того, 04.08.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_7 , належного ОСОБА_23 діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_23 щодо виготовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_23 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 3200 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_23 04.08.2016 року передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3200 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_23 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 3200 грн.
Крім того, 18.08.2016 року приблизно о 09.30 год. ОСОБА_12 з метою оформлення договору на встановлення металевих вхідних дверей у власному помешканні прийшов до офісу «MAGnit строй +», розташованому за адресою АДРЕСА_6 . Перебуваючи у приміщенні вказаного офісу ОСОБА_12 розповів ОСОБА_7 , який представився представником фірми «MAGnit строй +», про намір встановити металеві вхідні двері у власному помешканні. ОСОБА_7 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», 18.08.2016 близько 13.00 год., знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресою АДРЕСА_8 , уклав договір з останнім щодо виготовлення та встановлення вхідних металевих дверей у вказаному домоволодінні. Після чого під приводом необхідності замовлення дверей повідомив ОСОБА_12 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2000 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_12 18.08.2016 року передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей у домоволодінні ОСОБА_12 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Крім того, 19.08.2016 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_9 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_24 щодо виготовлення та встановлення вхідних металевих дверей у домоволодінні останнього. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних дверей повідомив ОСОБА_24 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2800 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_24 в цей день передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2800 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними чином шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей у ОСОБА_24 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 2800 грн.
Крім того, 22.08.2016 року приблизно о 11.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_10 , належного ОСОБА_14 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_14 щодо виготовлення та встановлення одного металопластикового вікна та металевих вхідних дверей у домоволодінні останнього. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаного вікна та дверей повідомив ОСОБА_14 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 4500 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікно та двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_14 в цей день передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4500 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикового вікна та металевих вхідних дверей у домоволодінні ОСОБА_14 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 4500 грн.
Крім того, 30.08.2016 року приблизно о 11.30 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_11 , належного ОСОБА_25 діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_25 щодо виготовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вікон повідомив ОСОБА_25 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 3000 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_25 в цей день передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у ОСОБА_25 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 3000 грн.
Крім того, 09.09.2016 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_9 з метою оформлення договору на встановлення металопластикових вікон у власному помешканні прийшов до офісу «MAGnit строй +», розташованому за адресою АДРЕСА_6 . Перебуваючи у приміщенні вказаного офісу ОСОБА_9 розповів ОСОБА_7 , який представився представником фірми «MAGnit строй +», про намір встановити металопластикові вікна у власному помешканні. ОСОБА_7 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_9 щодо виготовлення та встановлення чотирьох металопластикових вікон у домоволодінні останнього за адресою АДРЕСА_12 , після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_9 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 4600 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_9 09.09.2016 року передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4600 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_9 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 4600 грн.
Крім того, 14.09.2016 року приблизно о 11.20 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_13 , належного ОСОБА_15 ОСОБА_7 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_15 щодо виготовлення та встановлення трьох металопластикових вікон у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_15 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 4400 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_15 в цей день передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4400 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_15 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 4400 грн.
Крім того, 15.09.2016 року приблизно о 11.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_14 , належного ОСОБА_26 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_26 щодо виготовлення та встановлення вхідних металевих дверей у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних дверей повідомив ОСОБА_26 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2000 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_26 в цей день передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей у ОСОБА_26 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 2000 грн.
Крім того, 21.09.2016 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_7 знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_15 , належного ОСОБА_10 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_10 щодо виготовлення та встановлення дванадцяти металопластикових вікон у домоволодінні останнього. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_10 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 18200 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_10 в цей день передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 18200 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_10 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 18200 грн.
Крім того, 21.09.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_7 знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_16 , належного ОСОБА_27 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_27 щодо виготовлення та встановлення металевих дверей у домоволодінні останнього. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних дверей повідомив ОСОБА_27 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2200 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде. Після того, як ОСОБА_27 21.09.2016 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2200 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними таким чином шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення дверей у домоволодінні ОСОБА_27 , не виконував, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 2200 грн.
Крім того, 29.09.2016 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_14 , належного ОСОБА_13 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_13 щодо виготовлення та встановлення трьох металопластикових вікон у домоволодінні останньої за адресою АДРЕСА_14 . Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних вікон повідомив ОСОБА_13 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 5700 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані вікна він не буде.
Після того, як ОСОБА_13 29.09.2016 року передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5700 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикових вікон у домоволодінні ОСОБА_13 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 5700 грн.
Крім того, 07.10.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_17 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_28 щодо виготовлення та встановлення металевих вхідних дверей у домоволодінні останньої за адресою АДРЕСА_17 . Після чого під приводом необхідності замовлення дверей повідомив ОСОБА_28 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 1800 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_28 07.10.2016 року передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей у ОСОБА_28 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
Крім того, 17.10.2016 року приблизно о 09.20 год. ОСОБА_11 з метою оформлення договору на встановлення металопластикових вікон у власному помешканні прийшла до офісу «MAGnit строй +», розташованому за адресою АДРЕСА_6 . Перебуваючи у приміщенні вказаного офісу ОСОБА_11 розповіла ОСОБА_7 , який представився представником фірми «MAGnit строй +», про намір встановити вхідні металеві двері у власному помешканні. ОСОБА_7 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_11 щодо виготовлення та встановлення металевих вхідних дверей у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаних дверей повідомив ОСОБА_11 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 2300 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дані двері він не буде.
Після того, як ОСОБА_11 17.10.2016 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2300 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металевих вхідних дверей у домоволодінні ОСОБА_11 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 2300 грн.
Крім того, 22.10.2016 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_18 , належного ОСОБА_16 , діючи начебто від імені фізичної особи - підприємця ОСОБА_20 фірми «MAGnit строй +», уклав договір із ОСОБА_16 щодо виготовлення та встановлення металопластикового вікна у домоволодінні останньої. Після чого під приводом необхідності замовлення вказаного вікна повідомив ОСОБА_16 про потребу передачі йому грошових коштів в сумі 800 грн. в якості передоплати, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що замовляти та встановлювати дане вікно він не буде.
Після того, як ОСОБА_16 передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 грн., ОСОБА_7 , заволодівши ними шляхом обману, розпорядився грошима на власний розсуд, жодних дій, спрямованих на замовлення та встановлення металопластикового вікна у домоволодінні ОСОБА_16 , не виконував, чим спричинив їй матеріальну шкоду на суму 800 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності вини, просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_7 у виді 2 років позбавлення волі, без застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України. Виключити з резолютивної частини вироку покладений судом додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд не повною мірою врахував що він протягом 2015-2016 років, вчинив 18 епізодів навмисних корисливих кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Загальна сума заподіяної шкоди потерпілим складає 88300 грн., заподіяну шкоду у добровільному порядку не відшкодував.

Також посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, окрім інших, зокрема обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покладення судом додаткових обов`язків на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України, не є обов`язковим, а тому, у разі якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до особи додаткових обов`язків, він має належним чином обґрунтувати своє рішення у мотивувальній частині вироку. Однак, суд ухвалюючи вирок, не зазначив мотивів та не обґрунтував своє рішення щодо застосування до ОСОБА_7 додаткового обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_19 в його інтересах, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а вироку суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, крім визнання ним винуватості, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, які досліджені у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Відносно доводів апеляційної скарги прокурора, щодо призначення ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Положеннями ст. 65 КК України регламентовані загальні засади призначення покарання. Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 75 КК України якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд ухвалює звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, щовідповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України в межах санкції ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України за якими його засуджено.

Зокрема, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд в повній мірі врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості та тяжким.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд першої інстанції правильно врахував що ОСОБА_7 раніше не судимий (т.4 арк.к.п.54), позитивно характеризується за місцем проживання (т.4 арк.к.п.51), одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.4 арк.к.п.50, 52).
Обставинами, що пом`якшують покарання обґрунтовано визнано повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

На переконання колегії суддів, наведені вище обставини, зокрема і позиція потерпілих, які не наполягали на ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, молодий вік обвинуваченого, відсутність обставин які обтяжують покарання що істотно знижує ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, приймаючи до відома соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та висновок органу пробації про можливість виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк (т.5 арк.к.п.137-138), свідчать про правильність висновків суду першої інстанції, що виправлення обвинуваченого можливе за умов звільнення його від відбування призначеного за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України,

Таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами та відповідає визначеній у ст. 50 КК України меті покарання.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд безпідставно поклав на обвинуваченого додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Частиною 2 ст. 76 КК України передбачені обов`язки, які суд додатково може покласти на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, зокрема, й обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність покладення на ОСОБА_7 додаткового обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки разом з обов`язками періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, ці обов`язки у своїй сукупності є складовою частиною випробування, які мають на меті дисциплінувати обвинуваченого і водночас полегшують здійснення контролю за його поведінкою.
Незважаючи на те, що суд недостатньо мотивував покладання на обвинуваченого додаткового обов`язку передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, який є правом суду, в даному випадку, така необхідність зумовлена метою виправлення ОСОБА_7 і запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч 2 ст. 76 КК України, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є злочинами невеликої тяжкості та тяжким, позитивну характеристику за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружений, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов правильного висновку, про необхідність додатково покласти на обвинуваченого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2