Справа № 308/572/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000223, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з скаргою на постанову старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000223 щодо прокурорів Свалявського району Закарпатської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо умисного невиконання ними рішень суду, що набрали законної сили, розтрати речових доказів слідчим ОСОБА_8 та застосування слідчим ОСОБА_8 до ОСОБА_2 незаконних методів слідства, а саме тортур, фальшування матеріалів кримінальної справи.
Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що 29 листопада 2016 року постановою старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 кримінальне провадження про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.382, ч.1 ст.366, ч.2 ст.365, ч.2 ст.191 КК України, відомості про яке 04.09.2015 року за зверненням ОСОБА_2 внесено до ЄРДР за №0000223, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу вищевказаних злочинів. ОСОБА_2 зазначає, що вказану постанову вона отримала 16 січня 2017 року.
Разом з тим, слід зазначити, що згідно результатів пошуку відстеження пересилань поштових відправлень Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором 790, оскаржувану постанову було отримано 06.01.2017 року особисто, а скарга на постанову старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000223 скаржником на адресу суду була надіслана 18.01.2017 року, що підтверджується результатами пошуку за штрихкодовим ідентифікатором 450. Тобто, скарга подана після спливу 10 днів з моменту отримання постанови. При цьому, скаржник не порушує питання про поновлення цього строку (відсутнє клопотання про поновлення або відповідна заява). Крім того, відсутнє відповідне обґрунтування із зазначенням поважності пропуску такого з посиланням на відповідні докази, до матеріалів скарги такі не долучено.
Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 р. «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії. У випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.
Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає таким умовам : це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; причина виникла протягом строку, який пропущено; обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів , оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.304 КПК України якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Тобто скаржник не позбавлений права вжити заходів передбачених нормами кримінального процесуального кодексу України для отримання копії постанови (у разі наявності такої), відповідно й строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Разом з тим, перекладання обов`язку доведення дотримання заявником строку на слідчого суддю чинним КПК України не передбачено.

З огляду на викладене, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, - скарга підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, так як слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку подання скарги.

Згідно ст.304 ч.2 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.
На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.
У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню заявникові.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє його право повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого управління прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 від 29 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000223 повернути скаржнику.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1