Справа № 1306/8017/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.;

при секретарі Матчишин І.М.;

з участю прокурора Дзерина В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки смт. Меденичі, вул. Зелена, 3, Дрогобицького району Львівської області, громадянки України; українки, з середньою освітою; одруженої, на утримані якої двоє неповнолітніх дітей, працюючої на посаді сторожа в ДНЗ ?Меденецький професійний ліцей?, раніше несудиму, у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудна ОСОБА_1, 05.01.2012 року, приблизно о 13.00 год. Перебуваючи в будинку № 3 по вул. Зеленій, в смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, під час конфлікту із своїм чоловіком ОСОБА_2, який виник між ними на грунті тривалих сімейних неприязних відносин, схопила останнього правою рукою за основу фаланги правого пальця зламавши його. Внаслідок своїх протиправних дій підсудна ОСОБА_1 заподіяла потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів основної фаланги пятого пальця з ліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії середніх , що не були небезпечними для життя, а викликали тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе визнала повністю та підтвердила вищенаведені обставини вчиненого нею злочину. Одночасно вказала, що на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, потерпілий її чоловік до неї претензій не має, оскільки в них налагодились сімейні відносини. У вчиненому щиро розкаялася, просить суворо її не карати, визначивши мінімальне покарання, яке передбачене санкцією статті за якою її обвинувачено.

Крім визнання підсудною своєї вини, її вина у вчиненому злочині стверджена та доведена іншими, зібраними по справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися.

Враховуючи те, що підсудна свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, учасники процесу та зокрема потерпілий не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку підсудної, та розяснивши їй положення ч. 3 ст. 299 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку, а тому суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази та їх в сукупності, суд вважає винність підсудної у скоєні нею злочину доведеною в судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки вона своїми діями вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд вважає, що обставинами, які помякшують покарання підсудної є щире каяття, активне сприяння у розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудної суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, її характеризуючи дані, те, що вона щиро розкаялась у вчиненому злочині, повністю визнала вину, сприяла розкриттю злочину, на її утриманні є двоє неповнолітніх дітей, потерпілий ОСОБА_2 - її чоловік претензій до неї не має, у неї є постійне місце праці, а також те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладено, суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 слід обрати покарання я у виді виправних робіт, яке є необхідним для її виправлення та достатнім для подальшого попередження скоєння нею нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді 6 /шість/ місяців виправних робіт за місцем праці з відрахуванням щомісячно із суми її заробітку в доход держави 10 /десять/ відсотків.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Р.Г.Коваль