АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/809/2017 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.307 КК Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року ОСОБА_8 засуджено ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.
Постановлено стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.
Вироком ОСОБА_8 визнано винним в тому, що 06.05.2015 у невстановлений час він, перебуваючи біля будинку свого проживання по АДРЕСА_2 , незаконно збув особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, отримавши за це 50 гривень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить змінити вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з незастосуванням закону, який підлягає застосуванню, та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості; призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 та ст. 75 КК України.
Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом при призначенні покарання не дотримано вимоги ст. 50, ст. 65 КК України. При цьому належним чином не враховано тяжкість вчиненого злочину, його обставини, особу винного, який раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, сприяв в розкритті злочину, пройшов курс лікування від наркотичної залежності, у зв`язку з чим був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, має на утриманні хвору бабусю ОСОБА_8 , 1932 року народження, яка потребує стороннього догляду, здійснює догляд за нею та отримує компенсацію за надання їй соціальних послуг.
На думку захисника, судом безпідставно не визнано при призначенні покарання в якості обставини, що його пом`якшує, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти зміни вироку, дослідивши докази, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.
Кваліфікація його дій за ч.2 ст. 307 КК України є правильною.
На думку колегії суддів при обранні ОСОБА_8 виду основного та додаткового покарання, передбаченими санкцією ч.2 ст. 307 КК України, а саме позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна, судом першої інстанції дотримано загальні засади призначення покарання, передбачені ч.1 ст. 65 КК України.
Однак, ч.2 ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що основне покарання призначене ОСОБА_8 у виді 6 років позбавлення волі є занадто суворим і не сприятиме виправленню останнього.
Так, обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на даний час здійснює догляд за бабусею похилого віку.
Зазначені обставини, на думку колегія суддів, необхідно врахувати як ті, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 і дають підстави застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне також врахувати фактичні обставини вчиненого злочину. А саме те, що ОСОБА_8 вчинив один епізод збуту наркотичного засобу, розмір якого складає всього 0,43 г.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 414, ст. 408 КПК України - зміні в частині призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити ОСОБА_8 призначене за ч.2 ст. 307 КК України основне покарання до 3 років позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для досягнення його мети відповідно до ст. 50 КК України.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 307 КК України, застосувавши ст. 69 КК України, до трьох років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :
_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4