Справа № 369/2331/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/789/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.07.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Королівка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який утримується під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київському слідчому ізоляторі»,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Королівка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України з неповною середньою освітою, працюючого до затримання різноробочим в ПСП «Бородянка-Колос», не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, який утримується під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київському слідчому ізоляторі»,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014 року, та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати по 804 (вісімсот чотири) грн. 90 коп. з кожного.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі,-
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 14.05.2014 року близько 22 години ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті будь-яким шляхом потрапити до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 і належить громадянину ОСОБА_10 , застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до приміщення вказаного житлового будинку, чим своїми діями порушили недоторканість житла.

Крім цього, 14.05.2014 року близько 22 години ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень незаконно проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_10 , де застосовуючи фізичну силу, кулаками рук, взутими ногами та металевим цвяходером, умисно по черзі нанесли потерпілому ОСОБА_11 ряд тілесних ушкоджень у вигляді садна в ділянці правої брови, синців на повіках правого і лівого ока, синця на передній поверхні грудної клітки на рівні шостого ребра, рани верхньої повіки правого ока; множинних забійних ран голови в правій скроневій ділянці № 1, в лівій скроневій ділянці № 2, в потиличній ділянці зліва № 3 і № 4, в потиличній ділянці справа №5, в центральній частині потилиці № 6 і № 7, масивних крововиливів в м`які тканини голови відповідно ранам, розповсюджених крововиливів під м`яку мозкову оболонку лівої лобної і тім`яної часток головного мозку, правої лобної, тім`яної і потиличної часток головного мозку, правої частки мозочка, а також в шлуночках головного мозку і під твердою мозковою оболонкою; рани тильної поверхні основної фаланги третього пальця правої кисті № 8 і рани задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя № 9 з крововиливами в м`які тканини, переломів сьомго ребра по передньо-підпахвинній лінії справа і дев`ятого ребра по задньо-підпахвинній лінії справа з крововиливами в м`які тканини; двох странгуляційних борозд на передній і правій боковій поверхні шиї в середній і нижній її третині з множинними крововиливами в шкіру, а також м`які тканини шиї в ділянці щитовидної залози.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 55 від 13.06.2014 року закрита черепно-мозкова травма (множинні рани голови, крововиливи під оболонки і в шлуночки головного мозку) має ознаки тяжкого тілесного ушкоджень за ознаками небезпечності для життя в момент заподіяння.

Крім цього, 14.05.2014 року близько 22 години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_10 , де після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , застосовуючи фізичну силу, за допомогою мотузки зв`язали останньому руки та силою вивели з приміщенні вказаного житлового будинку, чим вчинили незаконне позбавлення волі людини.

Крім того, 14.05.2014 року близько 22 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи на меті позбавлення життя ОСОБА_11 , в зв`язаному положенні однокінною підводою вивіз останнього до берега річки Лозовик в с. Лозовик Макарівського району Київської області, де з метою вбивства ОСОБА_11 , за допомогою фрагменту кінської збруї, обвів шию останнього та застосовуючи фізичну силу, задушив ОСОБА_11 , внаслідок чого наступила смерть останнього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 55 від 13.06.2014 року смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї петлею (задушення петлею).

Закінчивши свій злочинний намір, ОСОБА_8 кинув тіло ОСОБА_11 у воду річки Лозовик та зник з місця пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим

за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі,

за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років обмеження волі,

за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно засудженим до 10 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим

за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі,

за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 146 КК України до 3 років позбавлення волі,

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014р., остаточно вважати засудженим до 9 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вимоги обґрунтовує тим, що в порушення положень ч.2 ст.416 КПК України, суд першої інстанції за результатами нового судового розгляду призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді 3 років обмеження волі та за ч. 2 ст. 146 КК України до 3 років позбавлення волі проти 1 року 3 місяців обмеження волі та 2 років обмеження волі, які призначено за попереднім вироком. Аналогічне порушення вимог ч. 2 ст. 416 КПК України судом допущено при призначенні покарання ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України до 3 років обмеження волі проти 2 років обмеження волі, за попереднім вироком.

Заслухавши суддю-доповідача,

прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав зазначених в ній,

захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Вирок суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.

Як свідчить аналіз матеріалів кримінального провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені інкримінованих їм злочинах, ґрунтується на сукупності зібраних у справі, та належним чином оцінених і наведених у вироку доказів.

Що стосується доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі, про те, що суд першої інстанції неправильно призначив обвинуваченим покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 416 КПК України передбачено, що при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, колегією суддів встановлено, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 14.11.2014 ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року З місяців обмеження волі, за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 146 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_9 остаточне покарання призначено за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014 у виді 10 років позбавлення волі.

Також встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.02.2015 вищевказаний вирок скасовано та направлено на новий судовий розгляд у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме порушенням права на захист на підставі ст. ст. 49, 52 КПК України.

В ході нового судового розгляду обсяг обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змінювався.

Разом із тим, в порушення вказаних вимог закону, суд першої інстанції за результатами нового судового розгляду призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді 3 років обмеження волі та за ч. 2 ст. 146 КК України до 3 років позбавлення волі проти 1 року 3 місяців обмеження волі та 2 років обмеження волі, які призначено за попереднім вироком.

Аналогічне порушення вимог ч. 2 ст. 416 КПК України судом допущено першої при призначенні покарання ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України до 3 років обмеження волі проти 2 років обмеження волі, яке призначено за попереднім вироком.

Вищевказані порушення, які допущено судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , призвели до ухвалення судового рішення із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для його зміни.

За даних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині призначання обвинуваченим покарання необхідно скасувати та пом`якшити його до меж покарання, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 14.11.2014, Закону, апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити, скасувавши вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року в частині призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України 1 рік 3 місяці обмеження волі,

за ч. 2 ст. 121 КК України 8 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 146 КК України 2 роки обмеження волі,

за ч. 1 ст. 115 КК України 10 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_9 покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України 2 роки обмеження волі,

за ч. 2 ст. 121 КК України 8 років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 146 КК України 3 роки позбавлення волі,

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Макарівського районного суду Київської області від 23.04.2014, остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з дня вручення копії судового рішення.

С У Д Д І :
(підпис)(підпис)(підпис)