АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/18/17 Справа № 0414/1-298/2011 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року у провадженні за заявою Лівобережної ОДПІ про видачу виконавчого листа до виконання, заміну сторони виконавчого провадження, виправлення описки, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2011 року засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст.ст.28 ч.3, 205 ч.2, 366 ч.2 КК України, грошові кошти, на які накладено арешт під час досудового слідства, в сумі 2 990 000 грн. стягнуто в рахунок відшкодування шкоди шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська.
Посилаючись на те, що Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м. Дніпропетровська припинила свою діяльність і її правонаступницею є Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, заявник ставив питання перед судом першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу виконавчого листа, поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання, виправлення описки у вироку суду щодо номеру розрахункового рахунку, на якому знаходяться заарештовані кошти.
Відмовляючи в задоволенні поданої заяви, суд послався на ст. 368 ЦПК України та положення Закону України «Про виконавче провадження», та прийшов до висновку, що суб`єктом звернення до суду з цих питань є стягувач, тобто без отримання виконавчого листа, відмови державної виконавчої служби у відкритті виконавчого провадження, у заявника не виникає статусу стягувача та права на поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Також вказав щодо заміни сторони виконавчого провадження, що незалежно від підстав правонаступництва, суд не може замінити сторону виконавчого провадження без наявності самого виконавчого провадження, тобто до його відкриття.
Крім того, судом зазначено, що не передбачено КПК України 1960 року і виправлення помилок чи описок у вироку суду, тим більше, що заявник не вказав, яким чином вказану помилку необхідно усунути
В апеляції заявник просить скасувати постанову суду. В обґрунтування вимог посилається на те, що при пред`явленні у вказаній кримінальній справі прокурором цивільного позову і при постановленому вироку було допущено описку в номері розрахункового рахунку, на якому зберігалися арештовані грошові кошти, що перешкоджає виконанню вироку.

Вважає, що прокурор, який приймав участь в кримінальній справі і здійснював представництво інтересів держави, виконавчий лист не отримував, а тому таке право наявне у Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська, проте ухвалюючи оскаржуване рішення суд безпідставно відмовив Лівобережній ОДПІ на отримання вказаного виконавчого листа та не надавав даному органу право на подальше звернення його до виконання.

Зазначає, що Лівобережній ОДПІ необхідно поновити строк на отримання виконавчого листа, оскільки про наявність вказаного вироку їм стало відомо після отримання його копії 17.02.2016 року, і механізм поновлення такого строку, передбачений ст. 371 ЦПК України.

В обґрунтування вимог про заміну сторони у виконавчому провадженні зазначає, що Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м. Дніпропетровська, на корись якої винесено рішення та яка повинна бути стороною виконавчого провадження, реорганізована у Лівобережну ОДПІ м. Дніпропетровська, а тому заявник з метою прискорення виконання вироку у частині стягнення коштів одночасно звернувся із вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні на належну в порядку ст. 378 ЦПК України, проте дана вимога також безпідставно залишена судом без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив суд апеляцію задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову суді і призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої розділу Х «Прикінцеві положення» Кримінального процесуального кодексу України в редакції Закону 2012 року, з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: 1) Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами; 2) Закон Української РСР "Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1961 р., № 2, ст. 15).
Відповідно до пунктів 11, 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону 2012 року, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Як встановлено під час апеляційного провадження вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2011 року у справі № 0417/1-298/2011 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших набув законної сили 01.12.2011 року.
Заява Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про вирішення питань, пов`язаних з виконанням згаданого вироку, надійшла до місцевого суду 30.06.2016 року, тобто після набуття чинності КПК України в редакції Закону 2012 року.
В силу ст. 5 КПК України в редакції Закону 2012 року процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Виходячи з цього, а також зважаючи на вищенаведені норми Розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону 2012 року, які не встановлюють спеціальних правил щодо розгляду та вирішення питань під час виконання вироків, що були ухвалені та набрали законної сили за правилами КПК України 1960 року, - розгляд та вирішення таких питань підлягають здійсненню в порядку розділу VIII КПК України в редакції Закону 2012 року.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку про те, що заява Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області була розглянута у неналежному процесуальному порядку, внаслідок чого оскаржувана постанова суду не може вважатися законною.
У зв`язку з тим, що судом першої інстанції заява розглянута, а оскаржувана постанова винесена за правилами КПК України 1960 року, апеляційний суд при здійснення щодо неї апеляційного провадження також застосовує кримінально-процесуальний закон в редакції 1960 року.
Відповідно до ст. 370 КПК України 1960 року істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд допустив істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 367, 370 та 374 КПК України 1960 року є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення справи на новий розгляд в суд першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені порушення, розглянути подану заяву у належному процесуальному порядку за правилами КПК України в редакції Закону 2012 року та прийняти за нею законне і обґрунтоване судове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України в редакції Закону 1960 року, п. п. 11, 15 Перехідних положень КПК України в редакції Закону 2012 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області скаргу, задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2016 року, скасувати, заяву Лівобережної ОДПІ повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в порядку КПК України в редакції Закону 2012 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4