Справа № 161/3702/17 Провадження №11-сс/773/118/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000123 від 24 вересня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, з середньою освітою, судимого, на даний час відбуваючого покарання у Маневицькій виправній колонії № 42, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 звернувся з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року клопотання слідчого задоволено та обрано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 04 травня 2017 року включно. Строк тримання під вартою підозрюваному постановлено обчислювати з 06 березня 2017 року.

Також визначено для ОСОБА_9 розмір застави в розмірі 320 000 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, злочин вчинений з корисливих мотивів групою осіб у період відбування підозрюваним покарання у виправній колонії, що свідчить про сталу поведінку підозрюваного, який неодноразово судимий, до вчинення злочинів та дає підстави вважати про можливе подальше їх вчинення, може незаконно впливати на свідків для зміни показань, тоді як спільники даного злочину не встановлені та перебувають на волі, тому наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що слідчий суддя, визначаючи найбільш суворий запобіжний захід, не оцінив в сукупності всіх обставин кримінального провадження та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тоді як тяжкість вчиненого злочину не може слугувати визначальною підставою для обрання виду запобіжного заходу. Водночас зазначає про перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора та слідчого, як її заперечували та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Ч. 5 ст. 27 КПК України визначено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійсненим судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

В силу п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Як вбачається з наявної в матеріалах провадження розписки та встановлено з пояснень захисника ОСОБА_8 , поряд з іншими учасниками процесу, підозрюваний ОСОБА_9 не клопотав в суді першої інстанції про розгляд питання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування технічних засобів фіксування, так як підпис останнього на ній відсутній (а.с. 23), і така процесуальна дія судом вчинена не була.
З огляду на те, що відсутність повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд доходить висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити з огляду на таке.
Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 слідчим суддею в повному обсязі були дотримані.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
За вимогами закону, особу може бути затримано або взято під варту за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення правопорушення. Для визначення обґрунтованої підозри закон вимагає наявності обставин, що правопорушення, у якому підозрюється затриманий, повинно бути закріплено у кримінальному законі, та наявності фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, в об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв "розумної підозри".
Виходячи із критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_9 міг вчинити злочин, слідчий суддя оцінив надані стороною обвинувачення докази на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності.
Слідчий суддя при обиранні міри запобіжного заходу врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, злочин вчинений з корисливих мотивів групою осіб у період відбування підозрюваним покарання у виправній колонії, що свідчить про сталу поведінку підозрюваного, який неодноразово судимий, до вчинення злочинів та дає підстави вважати про можливе подальше їх вчинення та можливий незаконний вплив на свідків для зміни показань, тоді як спільники даного злочину не встановлені та перебувають на волі.
Доводи обвинуваченого про наявність в нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, не можна віднести до виняткових обставин, які дали б підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Враховуючи дані обставини, існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_9 , в якого строк відбування покарання в Маневицькій виправній колонії № 42 закінчується 10 квітня 2017 року, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків для зміни показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе в даному випадку запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених ним в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 412, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 04 травня 2017 року включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з 06 березня 2017 року.
На підставі ч.3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, в сумі 320 000 (триста двадцять тисяч) грн.
Згідно із ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заставу в розмірі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень внести на депозитний рахунок № 2504, Банк - ДКСУ м. Київ, МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.
Згідно із ст. 183 КПК України у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_9 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;
2) не відлучатися за межі Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.
Обов`язки, визначені ухвалою суду (у разі внесення застави), покладаються на підозрюваного, згідно із ч. 6 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді