Справа № 703/1400/17

УХВАЛА
про відмову в накладенні арешту на майно
10 травня 2017 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3
розглянув клопотання слідчого Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
в с т а н о в и в :
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на одинадцять системних блоків, марки «НР».
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Інші учасники провадження до суду не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому прийнято рішення про не проведення фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів.
Заслухавши думку учасників засідання та дослідивши матеріали клопотання суд приходиться до наступного:
Судом встановлено, що 04 травня 2017 року працівником Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 під час огляду місця події по АДРЕСА_1 було вилучено одинадцять системних блоків маки «НР»
Відповідно до п.2. ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На думку суду, в судовому засіданні, слідчим не доведено той факт, що одинадцять системних блоків, які належать ОСОБА_5 мають значення речового доказу по справі, адже в доданих до клопотання матеріалах відсутня постанова слідчого чи прокурора про визнання даних системних блоків речовим доказом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Так само, слідчим не доведено факт, що вказані системні блоки мають намір приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи відчужити.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в зв`язку з недоведеністю необхідності накладення арешту на одинадцять системних блоків марки «НР», які належать ОСОБА_5 , в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст.170,171,172,173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання слідчого Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на одинадцять системних блоків марки «НР», які належать ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1