Справа № 199/707/17
УХВАЛА
іменем України
16.03.2017 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі кримінальне провадження №0002981, внесеного до ЄРДР 06.10.2016 року, відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на ПАО «Дніпрометиз», не судимого, зареєстрований і прож. АДРЕСА_1 ;

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.01.2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ст.122 ч.1 КК України, запобіжний захід до обвинуваченого обрано у вигляді особистого зобов`язання, терміном дії до 20.01.2017 року, який сплив і вважається скасованим.

Прокурор у підготовчому засіданні 16.03.2017 року просив призначити провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, в яке викликати сторони і учасників, підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і захисника про повернення обвинувального акту не вбачав, з чим погодились потерпілий і його представник.

Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник адвокат ОСОБА_4 16.03.2017 року заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору із-за невідповідності вимогам ст.291 КПК України в частині формулювання і конкретизації обвинувачення, помилок в написанні прізвища потерпілого, зазначення назви органу досудового розслідування, неповноти реєстру (а.п.39-40).

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , реєстр матеріалів, вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як встановлено, в обвинувальному акті, затвердженому прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 25 січня 2017 року, а саме в резолютивній частині не зазначено за якою конкретно кваліфікуючою ознакою (з наявних в диспозиції двох ознак) за ч.1 ст.122 КК України кваліфікуються дії обвинуваченого, що є суттєвими обставинами.

Також в обвинувальному акті прізвище потерпілого згідно висновку судово-медичної експертизи зазначено як « ОСОБА_10 » (а.п.2), тоді як згідно виписки з паспорта прізвище потерпілого є « ОСОБА_11 » (а.п.15), без урахування зміни назви вказано також орган досудового розслідування: Амур-Нижньодніпровське відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області.

Розглядаючи процесуальні можливості прокурора у відповідності до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, суд звертає увагу на те, що це право, а не обов`язок прокурора, яким він може скористатися, або ні. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, у тому числі правильної кваліфікації за кваліфікуючими ознаками, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Не зважаючи на те, що прокурор при складання обвинувального акту керується положеннями п.5) ч.2 ст.291 КПК України про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення такими, які він вважає встановленими, але при цьому прокурор повинен керуватися загальними положеннями КПК України, у тому числі ст.8 КПК - «Верховенство права», ст.9 КПК - «Законність», з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме: для конкретизації обвинувачення за конкретними кваліфікуючими ознаками ч.1 ст.122 КК України, усунення помилок в написанні прізвища потерпілого, зазначення правильної назви органу досудового розслідування, складання реєстру у відповідності до ст.291 КПК України.

Керуючись ст.ст.28,107,110,291,314-317,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт від 25.01.2017 року у кримінальному провадженні №0002981, з додатками, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , як такий що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію якої надати обвинуваченому, потерпілому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1