Справа № 645/603/17
Провадження № 1-кс/645/191/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000262, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.02.2017 року, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна,-

встановив:
До Фрунзенського районного суду м. Харкова 13.02.2017 року надійшло клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000262 від 10.02.2017 року про арешт майна, а саме: на майно, яке виявлено та вилучене під час огляду місця події 10.02.2017 року за адресою: м. Харків, вул. Невельського, 1/32, а саме: - автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ; - поліс №АК/1943792; - візитка авто страхування та додаток до неї; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; - один ключ від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього. Місцем зберігання вищезазначеного майна слідчий просив встановити камеру схову речових доказів Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 10.02.2017 року приблизно о 13:30 годині по проспекту Московському, 142-А, в місті Харкові, працівниками УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_5 був зупинений автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 та порушив правила дорожнього руху. Під час винесення постанови про адміністративне правопорушення ч. 5 ст. 121 КУпАП України виявлено, що ідентифікаційний номер кузова має ознаки підробки та не відповідає номеру кузова в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, який надав ОСОБА_6 (ЖЄО № 2605 від 10.02.2017 року).
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 10.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 на праві власності, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що вищезазначені автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , поліс № АК/1943792, візитка авто страхування з додатком до неї, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, один ключ від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього, можуть мати доказове значення для проведення подальшого досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, а також з метою недопущення знищення даного майна, переховування, втрати або пошкодження, що в подальшому може перешкодити розслідуванню даного кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в повному обсязі, та наголосив, що відповідно до ст. 98 КПК України, вищевказаний автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , візитка авто страхування з додатком до неї, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, один ключ від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього, можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також те, що 10.02.2017 року під час огляду місця події автомобіль вказане майно було вилучене слідчим, воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

У судовому засіданні володілець автомобіля ОСОБА_6 пояснив, що придбав автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Миколаїв у особи, яка назвала себе сином власника цього автомобіля, та останній передав йому автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, один ключ від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього, проте жодних цивільно-правових угод між ними укладено не було, та ОСОБА_6 на протязі трьох місяців користувався цим автомобілем. Клопотання слідчого визнав частково, просив у разі його задоволення не визначати місцем зберігання автомобіля штраф майданчик, оскільки через скрутне матеріальне становище він позбавлений можливості сплачувати грошові кошти за перебування на ньому автомобіля.

Власник транспортного засобу «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт вилученого автомобіля.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 10.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, вважає за доцільне накласти арешт на вказане майно шляхом заборони їх використання та відчуження у будь-який спосіб.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000262, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучене під час огляду місця події 10.02.2017 року за адресою: м. Харків, вул. Невельського, 1/32, а саме: автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 ; поліс №АК/1943792; візитку авто страхування та додаток до неї; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; один ключ від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього, - шляхом заборони його використання та відчуження у будь-який спосіб.

Місцем зберігання автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 визначити штраф майданчик за адресою: м. Харків, вул. Невельського, 1/32.

Місцем зберігання: поліс №АК/1943792; візитки авто страхування та додатку до неї; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; одного ключа від автомобіля «Opel Vectra» з брелоком до нього, визначити камеру схову речових доказів Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1