Справа № 369/3230/17
Провадження № 1-кп/369/367/17
В И Р О К
іменем України
21.04.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0003842 від 10.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка має повну середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком від 24.04.2015 року Лисянського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:
10.10.2015 року близько 03.20 ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що навпроти будинку АДРЕСА_3 , знайшла, тобто в такий спосіб незаконно придбала, згорток з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, масою, згідно висновку експерта № 2-02/1365 від 16.10.2015 року, 0,3416 г. та поклала до кишені куртки, в яку була одягнена, де в подальшому зберігала для власного вживання без мети збуту. Після чого, за тією ж адресою в той же день, близько 03.30 була зупинена працівниками міліції, які під час проведення особистого огляду ОСОБА_5 в правій кишені її куртки виявили та вилучили поліетиленовий згорток з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропних речовин, обіг яких обмежено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, зі змінами, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй злочині визнала та підтвердила обставини вчиненого.

14.03.2017 року між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 2 класу ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрювана та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваною ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 , а саме

у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців зі звільненням від відбування такого покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваною та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, в якому шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурору також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 2 класу ОСОБА_3 і призначення підозрюваній узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 . Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

засудив:
Затвердити угоду від 14.03.2017 року між підозрюваною ОСОБА_5 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 2 класу ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покаранням у виді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 та пунктом 1 частини 2 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Лисянського районного суду Черкаської області від 24.06.2015 року виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0003842 у розмірі 461 (чотириста шістдесят одна) грн. 65 коп.

Речові докази у справі: спецпакет № 2526234 з амфетаміном, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали Апеляційним судом Київської області.

Суддя ОСОБА_1