АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/517/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/29/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачуваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 його захисника ОСОБА_8 на вирок Борщівського районного суду від 18 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком засуджені:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, одружений, раніше судимий:

-12 червня 1997 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.140, ст.46-1 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік з конфіскацією майна;

-26 лютого 1999 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140, 42, 45 КК України (1960 року) до 3 роки 6 місяців позбавлення волі з умовно іспитовим строком 2 роки і сплатою штрафу в сумі 700 грн.;

-12 травня 2000 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.81, ст.43 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-30 червня 2000 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17, ч.2 ст.140, ч.1,3 ст.42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-24 січня 2001 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільненого 26 серпня 2005 року за відбуттям строку;

-27 грудня 2005 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-17 березня 2006 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ч.2 ст.304 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 20 днів постановою Староміського районного суду м.Вінниці від 29 вересня 2010 року.

-за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 користь держави судові витрати на загальну суму 1584 грн. 08 коп. за проведення судових експертизи.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня-спеціальна, непрацюючий, одружений, раніше судимий 24 березня 2015 року вироком Борщівського районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, який сплатив добровільно згідно квитанції №224 від 9 вересня 2015 року,

-за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 в користь держави на судові витрати на загальну суму 2090 грн. 55 коп. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішено, ухвалено повернути їх за приналежністю.

Згідно вироку суду, в середині лютого 2016 року обвинувачений ОСОБА_9 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключів до замка вхідних дверей, проник у квартиру ОСОБА_11 , розташовану і АДРЕСА_3 , де вчинив крадіжку холодильника марки Донбас, вартістю 100 грн., який належить потерпілому ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої протиправні дії, в середині березня 2016 року ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключів до замка вхідних дверей, знову проник у квартиру ОСОБА_11 , розташовану в АДРЕСА_3 , звідки викрав газовий двоконтурний котел торгової марки РЕНС модель «ДД24-Д1» в комплекті із гофрою для димаря з нержавіючої сталі вартістю 7228,00 грн., душову кабіну із комплектуючими торгової марки САНТЕН, вартістю 2100 грн., 3 сталні радіатори опалення торгової марки Термо-Технік модель ТСЕН 442-1 загальною вартістю 2992 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 .

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, в середині березня 2016 року ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи, їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключів до замка вхідних дверей, знову проник в квартиру ОСОБА_11 , розташовану в АДРЕСА_3 , звідки викрав кухонну газову плиту торгової марки «Електра», вартістю 430 грн., кухонну витяжку торгової марки «Елегант», вартістю 646 грн., диван-ліжко торгової марки «АЛЕКО модель «Д-296» вартістю 550 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 .

Також продовжуючи свої протиправні дії, в середині березня 2016 року ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключів до замка вхідних дверей, проник у квартиру ОСОБА_11 , що розташована за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрав умивальник для кухні із нержавіючої харчової сталі, вартістю 1350 грн., біде торгової марки «Коломбо» вартістю 791 грн. 10 коп., унітаз разом із зливним бачком торгової марки «Коломбо», вартістю 1638 грн., дерев`яну тумбочку в комплекті із умивальником фірми виробника «Керсаніт», вартістю 1489 грн., що належать потерпілому ОСОБА_12 .

Всього ОСОБА_9 вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 18099 грн. 10 коп.

Обвинувачений ОСОБА_10 14 лютого 2016 року біля 20 год., діючи умисно, таємно повторно, з корисливих спонукань, з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився в м.Борщеві вул.Грушевського 1, Тернопільської області і яким користується ОСОБА_13 , та відкривши капот викрав з моторною відділення автомобілям акумуляторну батарею марки «ВЕСТА» моделі 60Ст-60-А (1) 12 В вартістю 625 грн., що належить потерпілому ОСОБА_13

20 лютого 2016 року біля 23 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. С.Бандери, 108 в м.Борщеві Тернопільської області, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою вчинення крадіжки підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 , що там знаходився, яким користується ОСОБА_14 , відкривши кришку багажного відділення автомобіля, викрав автомобільне колесо марки «КАМА ЄВРО-129» 175/70/Р13 з металічним диском вартістю 460 грн., набір ключів у пластиковій упаковці торгової марки «Топекс» вартістю 444,22 грн. Надалі. продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 відчинив задні пасажирські двері даного автомобіля та викрав із салону автомобіля автомагнітолу марки «Соні» моделі «СД-ІКС-С22» вартістю 280 грн.. після чого, відкривши кришку капоту, викрав з моторного відділення автомобіля акумуляторну батарею «Фаєр плюс» вартістю 1250 грн. Потім ОСОБА_10 , відчинивши кришку паливного баку даного автомобіля за допомогою гумового шланга викрав 20 літрів пального А-92, загальною вартістю 350 грн. Всього ОСОБА_10 вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 2784 грн. 22 коп.

В подальшому, 12 березня 2016 року біля 22 год. обвинувачений ОСОБА_10 діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2104 державний номерний знак НОМЕР_3 , що знаходився в м. Борщеві на вул. Черемшини, 32 Тернопільської області, яким користується ОСОБА_15 , та відкривши капот, викрав з моторного відділення вищевказаного автомобіля акумуляторну батарею «ВІРБЕЦ» модель 6Ст-60-А312 В, 60 Ач. 480 А. вартістю 650 грн. що належить потерпілому ОСОБА_15 .

Надалі, 13 березня 2016 року біля 21.30 год. обвинувачений ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, таємно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер, своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_4 , що знаходився у с.Ланівці Борщівського Тернопільської області, яким користується ОСОБА_16 , і відчинивши передні пасажирські двері викрав із салону автомобіля автомагнітолу із надписом «ЮСБІ/СДІ/РАДІО ПЛЕЄР 4ІКС50ДАБЕЛЮ» вартістю 184 грн., після чого відчинив, кришку бензобаку даного автомобіля та за допомогою гумового шланга викрав 7 літрів пального А-92, загальною вартістю 122 грн. 50 коп. Всього ОСОБА_10 вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_16 на загальну суму 307 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 просять вирок суду змінити звільнивши ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням. Мотивують тим, що суд при винесені вироку не врахував ряд пом`якшуючих покарання обставин таких, як позитивна характеристика за місцем проживання, те що дружина ОСОБА_9 хворіє і є фактично непрацездатною їх малолітню дитину, хворобу Івашківа Туберкульоз, заяву потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування збитків, внаслідок чого він просив ОСОБА_9 суворо не карати, відсутність обставин які обтяжують покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, посилаючись на те, що судом не в повній мірі враховано обставини, що пом`якшують покарання, зокрема визнання вини, щире каяття сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, те що він хворіє, утримує свою дружину та малолітню дитину, повністю відшкодував потерпілим заподіяну шкоду.

В запереченні на апеляційні скарги потерпілий ОСОБА_12 вказує, що заподіяна йому шкода в повному обсязі не відшкодована, як про це зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , оскільки повернуті йому речі пошкодженні, а тому просить вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах:

-прокурора, який просить вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без задоволення,

-захисника ОСОБА_8 який підтримав подану апеляційну скаргу та просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням;

В судових дебатах та останньому слові:

-обвинуваченого ОСОБА_10 , який просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням;

-обвинуваченого ОСОБА_9 який підтримав подану апеляційну скаргу та просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням;

перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, ґрунтується на доказах, що повно та всебічно перевірені в судовому засіданні та відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які належно оцінені судом і в апеляційних скаргах не оскаржується.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст. 50-65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшують покарання.

На думку колегії суддів, суд при призначенні покарання обговорив та врахував усі обставини наведені у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 .

Суд зазначені вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , дійшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства.

Доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 про те що судом не враховано обставини, що пом`якшують покарання позитивну характеристику за місцем проживання, те що дружина ОСОБА_9 хворіє і є фактично непрацездатною їх малолітню дитину, хворобу Івашківа Туберкульоз, заяву потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування збитків, внаслідок чого він просив ОСОБА_9 суворо не карати, відсутність обставин які обтяжують покарання не відповідають дійсності. Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 в повній мірі враховано його особу, обставини, що пом`якшують покарання такі як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні хворої дружини та малолітнього сина, хворобу обвинуваченого та те, що він знаходиться на обліку в лікаря-фтизіатра, характеристику по місцю проживання згідно якої скарг та заяв до міської ради на ОСОБА_9 не поступало, оскільки така характеристика не є позитивно. Крім того, суд вірно врахував те, що ОСОБА_17 раніше неодноразово судимий та на шлях виправлення не став, знову вчинив корисливі злочини, а тому з врахуванням всіх перелічених обставин призначив йому за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_9 покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі винного та є таким, що забезпечить виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням неправильним.

Що ж стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 то в цій частині вирок суду містить непереконливі висновки.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і призначене із врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, його особи та обставин, які пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції, як видно з вироку, врахував лише одну пом`якшувачу обставину таку як його щире каяття та не врахував ряд інших обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 зокрема таких як позитивну характеристику за місцем проживання, те що він повністю відшкодував потерпілим заподіяні шкоду, те що він хворіє, утримує дружину та малолітню дитину і не обговорив питання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції його від суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував потерпілим завдані збитки.

За таких обставин, за наявності кількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених правопорушень та відсутності обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що є усі підстави для зміни вироку суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання з застосуванням ст.75 КК України і звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_10 , задовольнити.

Вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року в частині призначення покарання ОСОБА_10 змінити.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_10 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В решті вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2