Справа №488/1204/17 14.04.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
законний представник ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.
У задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
На думку апелянта, слідчим суддею безпідставно враховано поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення як таку, що спростовує наявність зазначених у клопотанні ризиків.
Наводить показання підозрюваного ОСОБА_6 , згідно яких він після вчинення кримінального правопорушення з місця його вчинення втік. У подальшому з метою заплутування органів досудового розслідування позбувся ножа, яким спричинив потерпілому тілесні ушкодження.
Просить врахувати, що діставшись свого житла, ОСОБА_6 виправ одяг та взуття з метою знищення слідів крові потерпілого. При цьому ОСОБА_6 дійсно повідомив слідчого про те, що викинув ніж в приміщенні туалету поблизу спортивного майданчику ЗОШ № 33. Однак, повідомлена інформація є недостовірною, оскільки проведеним оглядом місця події встановлена відсутність ножа у даному місці. Це свідчить про намагання підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Вважає, що з урахуванням зазначеної поведінки ОСОБА_6 , має висока ймовірність незаконного впливання ним на потерпілого та свідків, оскільки саме останні доводять його причетність до вчинення злочину. На їх показаннях та проведених впізнаннях ґрунтується повідомлення про підозру у вчиненні злочину.
Посилається на те, що слідчий суддя необґрунтовано зазначив, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, жодним чином не доводить існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На думку апелянта, даний висновок не відповідає п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України, оскільки при оцінці відповідних ризиків слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її виною у вчиненні злочину.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 29.03.2017 р. близько 17 год., перебуваючи на теплотрасі поруч з будинком по АДРЕСА_2 , в ході виниклого конфлікту, який переріс у бійку, з метою умисного протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , навмисно, зі значною силою, наніс шість ударних дій предметом зовні схожим на ніж у ділянки життєво-важливих органів потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому: колото-різане поранення в ділянці задньої поверхні шиї зліва, проникаюче колото-різане поранення правої половини грудної клітини з пошкодженням печінки, проникаюче колото-різане поранення в область правого підребер`я з пошкодженням печінки, колото-різане поранення правого плеча, два колото-різаних поранення правого стегна по зовнішньо-задній поверхні. З причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , злочин не було закінчено до кінця, оскільки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зупинили ОСОБА_6 і вони втекли. Потерпілого ОСОБА_10 було доставлено до приймального відділення Вітовської ЦРЛ.
Дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину є обґрунтованою та підтверджується доказами, на які послався слідчий, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .
Слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики, передбачені п.п. 1.3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не доведені та є припущенням органу досудового розслідування.
В обґрунтування такого висновку слідчий суддя зазначив, що підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Миколаєві разом з матір`ю, навчається на 1 курсі Миколаївського професійного суднобудівного ліцею, що свідчить про міцність соціальних зв`язків.
Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 у вчиненому кається та повідомив органу досудового розслідування про місце знаходження ножа, яким завдані тілесні ушкодження. Пояснив, що залишив місце пригоди, оскільки злякався. 30.03.2017 р. знаходився на навчанні у ліцею, а 31.03.2017 р. затриманий співробітниками поліції по дорозі до навчального закладу
На думку слідчого судді, жоден із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не обґрунтований і не доведений фактичними даними, а є лише припущенням органу досудового розслідування, про що формально, загальними фразами, зазначено у клопотанні. Факти, на які посилається слідчий, в обґрунтування ризиків, жодним чином такі ризики не доводять.
Зазначив, що тяжкість покарання жодним чином не доводить існування зазначених у клопотанні слідчого ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Слідчий суддя вказав, що підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування у даному випадку.
За висновком слідчого судді, існування ризику знищення підозрюваним чи спотворення речового доказу, яким було завдано тілесні ушкодження потерпілому, прокурором не доведено. Підозрюваний вказав на його місце знаходження, а той факт, що слідчим органом на даний час його місце знаходження не встановлено і не перевірені покази підозрюваного в цій частині, є лише не доопрацюванням органу досудового розслідування.
Крім того, факт визнання вини підозрюваним частково (щодо кількості нанесених ударів потерпілому), не доводить факт існування ризику можливості здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого, тобто не дає підстави очікувати, що цей ризик є виправданим.
Зазначив, що дані про особу підозрюваного, а також його поведінка після вчинення правопорушення, дають підстави вважати, що відсутні ризики зазначених слідчим у клопотанні.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Всупереч вимогам ст. ст. 485, 487 КПК України, під час розгляду клопотання, стороною обвинувачення не надавалися слідчому судді відомості щодо умов життя та виховання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .
Дослідивши надані під час апеляційного розгляду дані про особу підозрюваного, встановлено, що ОСОБА_6 виповнилося 16 років, він раніше не судимий, є студентом 1 курсу Миколаївського професійного суднобудівного ліцею, має постійне місце проживання у м.Миколаєві, де мешкає з матір`ю. Батько мешкає окремо.
Згідно характеристики за місцем проживання, ОСОБА_6 характеризується позитивно. Відповідно до характеристики МСШ «Академія дитячої творчості», де ОСОБА_6 навчався з 1 по 9 клас, він характеризується позитивно.
Згідно характеристики, наданої Миколаївським професійним суднобудівним ліцеєм, ОСОБА_6 навчається в ліцеї з 01.09.2016 р., має пропуски занять без поважних причин, в суспільному житті групи та ліцею участь приймає рідко, в учнівському колективі користується повагою. Класний керівник постійно телефонує матері, яка реагує на зауваження, але вона не має реального впливу на дитину.
Як слідує з характеристики, наданої ст. інспектором ЮП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_6 характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у відділі поліції не перебував.
Таким чином, наведені дані про особу підозрюваного свідчать про те, що він за місцем проживання та навчання в школі характеризується позитивно, а за місцем навчання в ліцеї та характеризується задовільно, і батьки не достатньо контролюють поведінку неповнолітнього.
Стосовно висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, то апеляційний суд вважає ці висновки правильними.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується даними протоколу огляду місця події від 30.03.2017 р.; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були очевидцями вчинення злочину відносно ОСОБА_10 ; даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , в ході проведення яких свідки вказали на ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
У той ж час, висновки слідчого судді про відсутність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є частково невірними.
Так, в клопотанні слідчого ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час апеляційного розгляду, вирішуючи питання про наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків, апеляційний суд встановив наступне.
З матеріалів судового провадження вбачається, що під час розгляду клопотання ОСОБА_6 не заперечував, що саме він заподіяв тілесні ушкодження ножем потерпілому. Цю обставину він також не заперечував під час апеляційного розгляду та пояснив, що ніж носив при собі постійно, з метою самозахисту. ОСОБА_6 з місця події втік, знаряддя злочину ніж, приховав, одяг виправ.
Висновки слідчого судді про те, що підозрюваний вказав на місце знаходження ножа, але той факт, що слідчим він не знайдений, що на думку слідчого судді є не доопрацюванням органу досудового розслідування, є неправильними. Хоча після затримання ОСОБА_6 пояснив, що викинув ніж, але у вказаному ним місці ніж не знайдений, що свідчить про намагання підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення та приховування слідів злочину, оскільки є достатні підстави вважати, що він не повідомив дійсне місце, де прихований ніж.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 пояснив, що під час навчання він з 8 год. до 14:30 год. він перебуває у ліцеї.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 мешкає з матір`ю в Інгульському районі м. Миколаєва, але після навчання він не перебував за місцем проживання, та, як слідує з наданих ним пояснень слідчому(в присутності законного представника та захисника), 29.03.2017 р. з 18 год. до 20 год. він перебував в Корабельному районі м. Миколаєва, знаходився в барі та вживав пиво.
Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що матір та батько підозрюваного не достатньо контролюють поведінку неповнолітнього ОСОБА_6 . Крім того, є достатні підстави вважати, що 29.03.2017 р. він мав при собі ніж, в тому числі під час навчання у ліцеї.
Отже, на думку апеляційного суду, наведені обставини та задовільні дані про особу підозрюваного за місцем навчання у ліцеї, вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним можливості перешкоджанню ним кримінальному провадженню та вчиненню інших кримінальних правопорушень, а також вчинити незаконний вплив на потерпілого та свідків.
Що стосується ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, то слідчим не мотивовано наявність цього ризику. Проте, з огляду на дані про наявність у неповнолітнього постійного місця проживання, де він мешкає з матір`ю, з огляду на те, що він навчається, та враховуючи його вік - 16 років, апеляційний суд вважає цей ризик недоведеним.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як передбачено ч.2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
Проте, під час апеляційного розгляду прокурор не довів, що є достатні підстави для застосування у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, встановлених ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наведених даних про особу підозрюваного, який характеризується позитивно за місцем проживання та навчання в школі, але задовільно за місцем навчання у ліцеї, враховуючи, що він раніше не судимий та не перебував на обліку у відділу поліції, з огляду на його неповнолітній вік, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що просить апелянт.
На думку апеляційного суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить запобігання встановленим ризикам, передбачених п.п. 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Запобігти спробам з боку підозрюваного ОСОБА_6 незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню, вчиненню інших кримінальних правопорушень, та забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків може запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Тому, прийняте слідчим суддею рішення підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, з забороною залишати житло у певний період доби, з урахуванням тієї обставини, що підозрюваний навчається у період часу з 08:00 до 14:30, з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого за викликом та заборони спілкуватися з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за місцем проживання, в період з понеділка по п`ятницю в період часу з 15:30 до 7 ранку, а в суботу та неділю цілодобово.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 ;
- заборонити спілкування з потерпілим ОСОБА_10 та свідками ОСОБА_11 ,Ю ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом строком до 30 травня 2017 р. включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання та здійснення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 ..
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3