г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2949/16-к
Номер провадження 1-кс/213/392/16
У Х В А Л А
Іменем України
06 грудня 2016 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного, захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0001869, за ст.289 ч. 2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, працює ТОВ «ЖукАвтотранс» водієм, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засуджений останній раз: 30.05.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнився умовно достроково 05.08.2015 року з не відбутим строком 1 рік 8 місяці 8 днів.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор дане клопотання підтримали. Підозрюваний та захисник заперечували, просили обрати більш м,який запобіжний захід, вказали, що відсутні вказані слідчим ризики, затримання було проведено раніше ніж вказане в протоколі. Підозрюваний зазначив, що переховуватись не буде, вчиняти нові злочини також не буде.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до клопотання 04.12.2016 року до Інгулецького ВП КВП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив про те, що 04.12.2016 року приблизно о 01:30 годині невстановлені особи, з застосуванням фізичної сили, яка плягала у нанесенні численних ударів руками та ногами по різним частинам тіла, незаконно заволоділа його автомобілем «Ауді А6» чорного кольору, 2001 року випуску, державний номер країни Латвії, об`єм двигуна 2.5 л, вартістю 110 000 грн., яке мало місце біля Інгулецького ОРВК, розташованого по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу.

04.12.2016 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстраційний №0001869. Розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше неодноразово засуджений останній раз:

- 30.05.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнився умовно достроково 05.08.2015 року з не відбутим строком 1 рік 8 місяці 8 днів.

Так, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_6 04 грудня 2016 року приблизно о 01:30 годині перебуваючи поблизу «Інгулецького військового комісаріату», розташованого по вул. Панаса Мирного, 32 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, за попередньою змовою разом з невстановленими слідством особами, діючи групою осіб, маючи намір на умисне, незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем Аudi А6, чорного кольору, 2001 року випуску, реєстраційний номер країни Латвії НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись корисливим мотивом, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_7 кількох ударів в область голови та тулубу, незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом. Після чого, за допомогою ключів, які знаходились в замку запалювання, привів двигун автомобіля в дію та зник з місця скоєння кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток.

05.12.2016р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ст. 289 ч. 2 КК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 289 ч.2 КК України передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без. Злочин відноситься до умисних тяжких злочинів, вчинений в період умовно-дострокового звільнення. Підозрюваний працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має місце реєстрації, вагітну дружину. Суд враховує вік та стан здоров,я підозрюваного, що не є особою похилого віку, доказів наявності хвороб не надав. Характеризується посередньо. Вину визнає.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обґрунтованість підозри в інкримінованому злочині, що підтверджується: протоколом пред`явлення особи для впізнання, наданим для огляду під час розгляду клопотання. Витягом з ЄРДР, протоколом затримання, повідомленням про підозру. В судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що під час впізнання потерпілий його впізнав, як особу, що вчинила відносно потерпілого злочин.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України:

oможе вчинити новий злочин, оскільки підозрюється у вчиненні злочину в період умовно-дострокового строку, та неодноразово судимий, що також його характеризує, як особу схильну до вчинення злочинів

oвраховуючи тяжкість злочину, обставини вчиненого злочину те, що він вчинений із застосуванням насильства, - ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 з метою зміни останнім своїх показів; може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення з метою ухилення від покарання за вчинений злочин а саме: на його знайомого ОСОБА_8 який набагато молодше підозрюваного ОСОБА_6 , та може піддатись на вплив останнього; на свідка ОСОБА_9 , який також знайомий з ОСОБА_6 .

oзнищити, сховати, спотворити документи на авто, які на даний час слідством не знайдені, проводяться слідчі дії по встановленню їх місцезнаходження та приєднання в якості речового доказу. Доказів віднайдення цих речей та передання їх слідству не надано, слідчий спростував дане твердження.

oпереховуватись побоюючись реального покарання, оскільки ст. 75 КК України не може бути до нього застосовано, оскільки злочин вчинено в період умовно-дострокового строку. Стороною захисту не спростовано ризики вказані стороною обвинувачення.

Суд зазначає, що обвинувачений тісні соціальні зв,язки пояснював з дружиною, дитиною, вагітністю дружини, але в той же час він в час інкримінованого злочину перебував не з дружиною та дитиною, а з іншими особами, та на даний час підозрюється у вчиненні злочину вчиненого в цей час, тобто не підтверджено, що в разі застосування більш м,якого запобіжного заходу його буде стримувати існування сім,ї.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, матиме змогу вчиняти злочини. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання підлягає задоволенню, слід обрати запобіжний захід тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід - заставу.

Щодо твердження захисту, що підозрюваний фактично був позбавлений можливості вільно пересуватись з 11 години 04.12.2016р., не мав можливості дзвонити, коли був доставлений до Інгулецького ВП, то суду не доведено вказаної обставини, оскільки слідчий пояснював, що вперше до Інгулецького ВП підозрюваний зайшов приблизно о 13 годині 04.12.2016р., після чого виходив та повертався. Також твердження захисту спростовується тим, що телефон підозрюваного було вилучено вже при затриманні, про що вказано у протоколі затримання. В цей же час суд зазначає, що задля усунення сумнівів слід провести службову перевірку вказаного захистом.

Керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0001869, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.02.2017р.
Визначити розмір застави 60000 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_6 , запобіжний захід заставу, на строк до 01.02.2017р.
В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора, або суду; з,являтись на виклики суду, слідчого, прокурора; заборонити спілкування з потерпілим та свідками по даному провадженню.
Роз`яснити, що в разі внесення застави - оригінал квитанції має бути наданий уповноваженій службовій особі КСІ. Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа КСІ негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з під варти, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Виконання ухвали покласти на Інгулецький ВП.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1