Єдиний унікальний номер 722/969/17
Номер провадження 1-в/722/180/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
виправної колонії: ОСОБА_4
представника медичної
частини СВК: ОСОБА_5
та засудженого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням,
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити вказавши, що за час відбування покарання переніс захворювання на туберкульоз, у зв`язку з чим неодноразово етаповувся до лікувальних закладів. Після видужання, працевлаштувався на підприємстві установи, де працює на даний час. Діючих порушень режиму не має.
Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували вказуючи, що як поведінка так і праця засудженого ОСОБА_6 не були сумлінними, протягом всього строку відбування покарання засуджений бажання працювати не проявляв, в трьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався, а тому заміна йому невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасною.
Голова спостережної комісії при Сокирянській РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.
Начальник медичної частини СВК ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з квітня 2015 року по березень 2016 року засуджений ОСОБА_6 перебував у Жовтневій ВК№17 та Шепетівській ВК№98 у зв`язку із захворюванням на туберкульоз. Після прибуття до установи, ОСОБА_6 був оглянутий лікарями, стан його здоров`я визначено як задовільний, працездатний, з раціональним працевлаштуванням.
Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.09.2014 року за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 відраховано з 13.08.2014 року.
Зараховано в строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 12.06.2014 року по 10.08.2014 року.
Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26.01.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015 року), у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 12.06.2014 року по 10.08.2014 року та з 14.08.2014 року по 06.11.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_6 25.03.2019 року.
Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.
Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув 3 роки 6 місяців 19 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання становить 01 рік 7 місяців 11 днів.
Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_6 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 13.08.2014 року.
За час перебування в СІЗО Чернівецької установи виконання покарань №33 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.
Міру покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» з 25.11.2014 року.
З часу прибуття до відділення і до квітня 2015 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, до персоналу установи з приводу працевлаштування не звертався.
В період з квітня 2015 року по березень 2016 року відбував покарання у Жовтневій виправній колонії (№17) та в Шепетівській виправній колонії (№98), у зв`язку з лікуванням туберкульозу. За час перебування в даних установах за порушення режимних вимог в двох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Не заохочувався. В березні 2016 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської виправної колонії (№67). З квітня 2016 року і до травня 2017 року бажання залучатись до будь-яких оплачуваних робіт не виявляв. З травня 2017 року і по даний час працевлаштований в якості різноробочого майстерні установи. З покладеними на нього змінними завданнями не справляється. За час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарання в одному випадку був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. У відношенні до персоналу установи тактовний. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них посередньо. Дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Не виявляє бажання приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, а саме: характеристиками засудженого ОСОБА_6 ; довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_6 ; довідкою відділу організації та нормування праці СВК №310 від 07.08.2017 року, довідкою медичної частини СВК №320 від 07.08.2017 року.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.
Згідно з п. 11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 за період з 25.11.2014 року по 16.01.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 16.01.2015 року (а.о.с.108)), станом на 13.01.2017 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 13.01.2017 року (а.о.с.151)).
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.17 вказаної Постанови, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого, суд вважає, що як поведінка так і відношення до праці засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не були сумлінними, в його особистості не відбулося достатніх позитивних змін, які б створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому останній, на даний час на шлях виправлення не став та не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
При цьому, суд не бере до уваги доводи засудженого щодо неможливості працювати за станом здоров`я, оскільки вони повністю спростовуються показаннями начальника медичної частини СВК ОСОБА_8 та медичними довідками, наявними в матеріалах особової справи, згідно яких стан здоров`я засудженого протягом останніх півтори роки задовільний, що давало йому можливість працевлаштуватися.
Керуючись ст.ст. 6, 65 ч.2, 126 ч.4 КВК України, ст.ст. 61, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: