Справа №621/1723/17
Пр. №1-кс/621/209/17
Ухвала
Іменем України
15 серпня 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв Харківської області клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 13.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 12.08.2017 року, а саме: автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому маються пошкодження характері для ДТП; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 та велосипед «Україна», на якому маються пошкодження характері для ДТП.

В обґрунтування клопотання старший слідчий посилається на те, що 12.08.2017 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що на автодорозі Зміївська ТЕС - сел. Слобожанське, Зміївського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода.

Під час виїзду працівників поліції на місце зазначеної ДТП було встановлено, що на автодорозі Зміївська ТЕС - сел. Слобожанське, Зміївського району Харківської області водій автомобіля ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , 1940 р.н., внаслідок чого останній були спричинені тілесні ушкодження.

13.08.2017 року відомості за даним фактом було внесено слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 12.08.2017 з місця ДТП було вилучено автомобіль ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , велосипед «Україна» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 .

Ураховуючи той факт, що на даний момент міститься достатньо доказів вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, є підстави для накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипед «Україна» на яких маються пошкодження характері для ДТП та свідоцтво про

реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 , прож. в АДРЕСА_1 , оскільки на них містяться сліди кримінального правопорушення, що мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження.

Приймаючи до уваги обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучені автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 і велосипед «Україна» на яких маються пошкодження характері для ДТП та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 , є доказами злочину, можуть зберігати на собі сліди злочину та бути використаними як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також враховуючи, що внаслідок заподіяння шкоди, до осіб, що вчинили даний злочин в подальшому може бути пред`явлено цивільний позов щодо відшкодування завданих збитків, забезпечення відшкодування заподіяної даним злочином шкоди старший слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасове вилучене майно.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився.

Особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт та особа, у якої на відповідальному зберіганні знаходиться тимчасового вилучене майно в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалось, оскільки клопотання про застосування технічних засобів фіксування не заявлялось.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 13.08.2017 року до ЄРДР за №0000780 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що 12.08.2017 року до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що на автодорозі Зміївська ТЕС - сел. Слобожанське, Зміївського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час виїзду працівників поліції на місце зазначеної ДТП було встановлено, що на автодорозі Зміївська ТЕС - сел. Слобожанське, Зміївського району Харківської області водій автомобіля ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , 1940 р.н., внаслідок чого останній були спричинені тілесні ушкодження. 13.08.2017 року відомості за даним фактом було внесено слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 12.08.2017 з місця ДТП було вилучено автомобіль ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , велосипед «Україна» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Метою накладання арешту на майно: автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому маються пошкодження характері для ДТП, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 та велосипед «Україна», на якому маються пошкодження характері для ДТП - є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження. Крім того, метою накладення арешту на майно є забезпечення в подальшому відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, що відповідає ч. 6 ст. 170 КПК України.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та велосипед є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно,

а саме: автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 та велосипед «Україна», шляхом заборони ними користуватися, розпоряджатися та відчужувати.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 погодженого з начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 12.08.2017 року майно, а саме:

1) автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому маються пошкодження характері для ДТП;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 ;

3) велосипед «Україна»

Автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_5 та велосипед "Україна" передати на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1