Справа504/2265/17
1-кп/504/360/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2017 р.

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт.Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 08.07.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, освіта базова вища, не одру-женого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимо-го в силу ст.89 КК України, солдата, старшого стріль-ця 1 механізованого відділення 3 механізованого взво-ду 1 механізованої роти 1 механізованого батальйон-ну військової частини польова пошта НОМЕР_1 , Указом Президента України від 31.10.2014 року №838/2014 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

19 квітня 2011 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом та того ж дня направлено для її подальшого проходження до військової частини НОМЕР_2 на посаду курсанта.

13.07.2011 року відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ ЗСУ від 08.07.2011 року №126-пм ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а також призначено на посаду старшого стрільця 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Отже, з 13 липня 2011 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовому званні «солдат» на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 08 вересня 2014 року не з`явився вчасно без поважних причин на службу до вищевказаної військової частини та ухилявся від проходження військової служби до 07 липня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

07 липня 2017 року ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та повідомив про вчинений ним злочин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному пра-
- 2 -
вопорушенні вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, проти розгляду обвинувального акту в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечував та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів, здобутих органом досудового розслідування, пояснивши, що дійсно 19 квітня 2011 року був призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та відбув для її проходження до військової частини НОМЕР_2 на посаді курсанта. У липні 2011 року наказом Командувача Сухопутних військ ЗСУ його було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_1 ), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого стрільця. По закінченню контракту звільнитися зі служби не встиг, оскільки в країні було оголошено особливий період і його було направлено до зони АТО. 28.08.2014 року по поверненню з зони АТО йому було надано 10 днів відпуски. Приїхавши до дому у відпуску він у частину вже не повернувся, оскільки захворіла мати, яку він, як єдиний син, залишити одну не міг. Весь час знаходився біля матері та допомагав їй по господарству до її смерті. Після смерті матері у липні 2017 року прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, де повідомив причини неповернення з відпустки. На теперішній час до вироку суду продовжує проходити військову службу у своєму підрозділі.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у зв`язку з чим у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції, тому суд, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримі-нального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд, зокрема, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше, в силу ст.89 КК України, не судимий, характеризується позитивно, за час проходження служби в Збройних Силах України нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, скоїв умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості. Шкода кримінальним правопорушенням не завдана,
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину та безпосередня участь у проведенні Антитерористичної операції.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та наявність трьох пом`як-шуючих покарання обставин, які в сукупності істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов до висновку про можливість на підставі ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч.3 ст.407 КК України та призначити покарання у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік, з відрахуванням 10% грошового забезпечення військо-вослужбовця в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 , не застосову-валися.

Процесуальні витрати по справі та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст.369-371, 374 КПК України,суд,-

у х в а л и в:

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання з урахуванням ст.69 КК України у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік, з відрахуванням 10% грошового забезпечення військовослужбовця в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1