Номер справи137/1818/16-к
1-кп/137/20/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
за ч.3 ст.15, за ч.3 ст.185 КК України.
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 02.07.2016 приблизно о 02-30 год, перебуваючи на території оздоровчого дитячого закладу «Казкова долина», що розташований в с.Сосни Літинського району Вінницької області, діючи умисно, таємно, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів незаконного збагачення, через незачинені вхідні двері проник до будиночку під назвою «Яблуко», в якому відпочивали діти. Перебуваючи в будиночку, ОСОБА_7 заволодів ноутбуком «НР -655» вартість якого, відповідно до висновку експерта №1004 від 28.07.2016, становить 2100 гривень, який належить неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який останній залишив на дерев`яному столі неподалік від входу в будиночок. Під час вчинення протиправних дій, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не зміг довести злочин до кінця, так як був помічений на місці вчинення злочину вихователем 3-го загону оздоровчого дитячого закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, розкаявся. Суду пояснив, що дійсно був на дискотеці, 01.07.2016, з друзями вживали алкогольні напої, тому подробиць того, що відбувалося не пам`ятає.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що її син ОСОБА_8 , в липні 2016 року, відпочивав у оздоровчому таборі «Казкова долина». Із собою на відпочинок він взяв ноутбук «НР-655». 02.07.2016 їй повідомили, що невідомий вночі намагався викрасти ноутбук. Вранці, коли вона прибула до табору, то із розмови з вихователем ОСОБА_9 дізналася, що невідомий вночі проник до будиночку де спали діти і викрав ноутбук, потім, він був затриманий вихователем, викинув ноутбук та втік. На вихователі вона помітила рани та подрапини рук та ніг. На даний час, ноутбук не справний. Він був пошкоджений через те, що ОСОБА_10 його кинув на асфальт. Ремонт коштує 4650 грн. Крім того, злочином їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 2000 гривень. Моральна шкода полягає в тому, що більше півроку її син не може спілкуватися з батьком, з яким він спілкувався за допомогою ноутбука, тому що останній проживає і працює в м.Києві. Просить задовільнити цивільний позов.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що влітку проходив практику в таборі «Казкова долина» та був вихователем. Знаходився разом із дітьми в будиночку «Яблуко». В ніч на 02 липня 2016 десь приблизно о 3-4 год., він прокинувся та побачив силует людини. В цей час, незнайомець вибіг із будинку. Він направився за ним. Десь за 4-5 м. від будинку, він його наздогнав та намагався затримати. У незнайомця в руках був ноутбук. Коли вони почали борікатися, незнайомець викинув ноутбук. Через деякий час, була викликана охорона і він передав незнайомця охоронцю. Коли він затримав незнайомця, і тримав притиснутим до землі, то добре розгледів його обличчя. До цього він його два- три рази бачив у таборі.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює директором табору «Казкова долина». 02.07.2016 близько 4 год. ранку, йому доповіли, що в таборі була спроба крадіжки ноутбука і вихователь затримав порушника. Потім, на вихователі ОСОБА_12 він бачив подряпини та рани на руках і ногах.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він працював охоронцем в дитячому таборі. В ніч на 02 липня 2016 приблизно о 02-30 - 03-20 год., йому повідомили про замах на крадіжку ноутбука і вихователь ОСОБА_9 , який затримав порушника, передав його. Він, взяв порушника за руку і вів до приміщення охорони. Територія гарно освітлювалася і він добре розгледів затриманого. Останній був одягнутий у шорти, футболку червоного кольору та мав при собі рюкзак. Під час доставлення до приміщення охорони, порушник якимось чином викрутився та втік.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду пояснили, що з 01 на 02 липня 2016 року були на дискотеці, яка знаходиться поблизу табору «Казкова долина». На дискотеці вони бачили ОСОБА_5 , якого добре знають через те, що він їх односельчанин. В той день, він був одягнутий в темні шорти, червону футболку та мав при собі рюкзак. Після закінчення дискотеки, десь о 02-30 год. закінчилася дискотека і вони втрьох пішли додому. По дорозі їм ОСОБА_17 повідомив, що до нього телефонував ОСОБА_18 , і ніби просив його п`яного завезти додому. Однак, ОСОБА_17 не відреагував на його прохання.
Свідок ОСОБА_19 повідомив, що є товаришем ОСОБА_20 . В ніч, з 01 на 02 липня 2016 з 12-30 до 02-30 год. перебував із ним на дискотеці. ОСОБА_10 був одягнутий у білу кофту та темні шорти, і мав при собі рюкзак.
Свідок ОСОБА_21 пояснив, що він працював дільничним інспектором. Вночі, 02 липня 2016, отримав повідомлення про крадіжку та з іншими працівниками міліції виїхали до табору «Казкова долина». Поспілкувавшись із охоронцем та вожатим, які дали йому чіткий опис особи, яка підозрюється в крадіжці, він поїхав в село, з метою встановити дану особу. По дорозі, зустрівши хлопців, які ішли із дискотеки, він їм описав підозрюваного і вони чітко зазначили, що на дискотеці, в той вечір, в червоній футболці в чорних штанах із рюкзаком був тільки один ОСОБА_18 . Він його особисто знає, тому поїхав до нього додому, однак мама повідомла, що останнього немає вдома.
Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 підтвердили, що дійсно 01.07.2016, перебували разом із ОСОБА_5 на дискотеці. Протягом вечора він був у їхньому полі зору. Після дискотеки вони розійшлися в різні сторони.
Крім показань свідків, потерпілої, вина ОСОБА_5 доводиться письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні, у їх сукупності. Зокрема, відповідно до заяви ОСОБА_11 директора табору, встановлено що було повідомлення до поліції про вчинення злочину на території табору «Казкова долина». Протокол огляду місця події від 02.07.2016 підтверджує, те ще оглядалася територія оздоровчого табору, а саме біля будинку № 8 «Яблуко», в якому була здійснена крадіжка ноутбука, а також виявлено ноутбук неподалік будинку, біля лавочки на землі. Під час огляду ноутбука було встановлено, що він має пошкодження спричинені від удару об асфальтне покриття. При цьому, вожатий ОСОБА_9 повідомив, що в даному місці він намагався затримати особу, яка вкрала ноутбук. Відповідно до протоколів пред`явлення до впізнання від 12.07.2016 та 14.07.2016 встановлено, що вожатим табору ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , було пред`явлено чотири фотознімки серед яких фото ОСОБА_20 . Обидва вожатих, які здійснювали впізнання чітко вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка намагалася викрасти ноутбук. Постановою слідчого ноутбук «НР-655» визнано речовим доказом та під розписку переданий на зберігання потерпілій. Висновок експерта №1004 підтверджу, що вартість аналогічного ноутбука становить 2100 грн.
Згідно ст.15 КК України , замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Замах на вчинення злочину е незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При незакічненому замаху винний, хоч і безпосередньо спрямовує свої зусилля на вчинення злочину, не робить всього того, що вважає за необхідне для досягнення злочинного результату, усвідомлює неповноту вчинення своїх дій і необхідність їх продовження .
Відповідно до Постанови пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжку потрібно вважати закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проник до будиночку, де відпочивали діти та заволодів ноутбуком. Однак, з незалежних від нього обставин, він не міг розпорядитися даним ноутбуком через те, що був помічений і одразу затриманий вихователем.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України - замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднання з проникненням у інше приміщення.
Позиція ЄСПЛ з даного приводу висловлена у справі "Кобець проти України" де зазначено - суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом. Докази на підтвердження винуватості усі є належними та допустимими.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Нормами статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ураховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, поряд із тим, підвищену суспільну небезпеку вчиненого діяння - вчинення злочину в громадському місці, а саме місці для відпочинку дітей, в нічний час, коли усі діти спали. Однак, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, він є студентом 3 курсу професійно-технічного училища, проживає у багатодітній сім`ї, здійснює догляд за престарілою матір`ю , тому необхідним та достатнім покаранням буде визначення покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , судом ураховані вимоги ч.3 ст.68 КК України, яка передбачає призначення покарання за вчинення замаху. Тому, необхідним та достатнім буде покарання у мінімальному розмрі. Ураховуючи, те що ОСОБА_5 на досудовому слідстві не вивзнавав своєї провини та не каявся, а дані дії були вчинені ним лише в судовому засіданні, тому іспитовий строк у мінімальному розмірі буде не дієвим.
Судові витрати по справі в сумі 792,04 грн. за проведені експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Цивільний позов по справі підлягає до часткового задоволення.
Потерпіла просить стягнути із ОСОБА_5 вартість ремонту ноутбука в сумі 4650 грн. Дана вимога підлягає до задоволення із урахуванням того, що вартість ноутбука, відповідно до висновку експерта, визначена не того, що належить потерпілій, а аналогічного. Крім того, наявність ушкоджень на ноутбуці підтверджує протокол огляду місця події. Тому, суд взяв до уваги довідку приватного підприємця про ремонт даного ноутбука. Крім того, потерпілою оплачено послуги адвоката в сумі 500 грн., що також підтверджується квитанцією.
Що стосується моральної шкоди, то дійсно доведено що внаслідок ушкодження ноутбука неповнолітній ОСОБА_8 був позбавлений можливості спілкуватися із батьком, який працює у м.Києві. Тому, потерпіла спостерігаючи дану ситуацію переносила душевні страждання та хвилювання. Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди підлягає до зменшення, а саме до 1000 грн.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, ноутбук «НР-655» повернути потерпілій, а слідову інформацію залишити зберігати при кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 ,такі обов`язки: 1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведені судові експертизи в сумі 792,04 гривень.
Стягунти з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5150 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.
Речові докази, а саме: спеціальний пакет експертної служби МВС України № 2846512 в якому знаходиться аркуш паперу із від копійованими слідами папілярних узорів рук, які було виявлено та вилучено під час огляду ноутбуку «НР-655» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; ноутбук «НР-655» повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку. Вирок підлягає виконанню з моменту набрання законної сили.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.
Суддя: ОСОБА_1