Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/954/17
Провадження №: 1-кп/332/130/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ;

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого газорізчиком на ПАТ «Дніпроспецсталь», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2005 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2017 року, приблизно о 7 годині 45 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на території ПАТ «ЕМЗ «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» по вул. Північне шосе,81 в м. Запоріжжя, діючи навмисно з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадання чужого майна, шляхом виносу за територію підприємства, сховав під одяг 2,014 кг. міді вартістю 57,50 грн. за 1 кг. на суму 115,81 грн., та 174 суміші/шматку вагою 1,727 кг., вартістю 141,73 грн. за 1 кг. суму 244,77 грн., але на шляху виносу майна з території підприємства був затриманий працівниками охорони, які й вилучили викрадене майно. Таким чином, ОСОБА_6 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Під час досудового розслідування 29.3.2017 року між представником потерпілого і обвинуваченим в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КПК України, укладена угода про примирення.

Згідно угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Представник потерпілого в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення між ним і обвинуваченим.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення укладену між представником потерпілого і обвинуваченим.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання ШТРАФ в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази 2,014 кг лому міді та 1,727 кг. 174 суміш/шматок, передані на зберігання інспектору УРіО ПАТ «Дніпроспецсталь» - залишити власникові.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1