Ухвала
іменем україни

13 квітня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 17 січня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Сумського районного суду від 01 листопада 2016 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянця Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 19 жовтня 2014 року близько 19.00 год., керуючи автомобілем марки Mersedes-Bens 190 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) і рухаючись на 149км+50м автодороги «Батурин-Конотоп-Суми» у смт Степанівці Сумського району Сумської області, порушив пункти 12.3, 13.1Правил дорожнього рухуі зіткнувся із мопедом «Альфа» (без державного номерного знаку) під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого пасажир мопеду ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації діяння засудженого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає, що при призначенні засудженому покарання місцевий суд неправильно застосував положення ст. 76 КК, а апеляційний суд допущених помилок не виправив. Зокрема, звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, судом на нього було покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК в редакції статті від 07 вересня 2016 року, яка є більш суворою за наслідками ніж попередня редакція, що, на думку прокурора, погіршує становище засудженого та обмежує умови його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно зі ст. 76 КК (в редакції Закону України від 07 вересня 2016 року № 1492-VIII, який набув чинності 08 жовтня 2016 року, окрім положення щодо застосування апробаційних програм, які набирають чинності з 01 січня 2018 року):

1. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
2. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:
1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;
2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;
6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.
3. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Вирок Сумського районного суду від 01 листопада 2016 року було ухвалено вже після набрання чинності Закону яким було внесено зміни до ст. 76 КК.
Тобто, на момент ухвалення вироку вже діяла нова редакція статті 76 КК, яка судом першої інстанції і була застосована. Крім того, вказаною статтею передбачені обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену відвідування покарання з випробування, а саме порядок виконання призначеного покарання, а не сам його розмір.
Тому, застосовуючи положення нової редакції ст. 76 КК судом першої інстанції ніяким чином не було погіршено становище засудженого ОСОБА_4 , зважаючи на те, що він звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора за доводами, аналогічними за своїм змістом доводам у касаційній скарзі, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Отже, переконливих доводів для скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції касаційна скарга не містить.

Оскільки з касаційної скарги й судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3