Справа № 369/3823/17
Провадження № 1-кп/369/394/17
В И Р О К
іменем України
28.04.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000965 від 21.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оптово Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:
21.02.2017 року близько 14 години (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятними нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в маршрутному таксі № 302, яке знаходилось на зупинці громадського транспорту, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 36, в ході конфлікту з водієм вказаного маршрутного таксі ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватися в його сторону, на зауваження про припинення вказаних дій ОСОБА_6 не реагував.

Після того, як водій вказаного маршрутного таксі намагався вивести ОСОБА_5 з транспортного засобу, останній безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, дістав кухонний ніж господарсько-побутового призначення предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, який утримував при собі, та спричинив потерпілому ОСОБА_4 , який утримував при собі та спричинив ОСОБА_4 , який намагався припинити дії останнього, тілесне ушкодження у вигляді різаної рани третього та четвертого пальців правої кисті, яке згідно висновку експерта № 33 від 28.02.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинло короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого та показав, що у АДРЕСА_1 він проживає разом з жінкою у цивільному шлюбі, працює неофіційно обвалювальником м`яса, має щомісячний дохід близько 1600 грн., жінка, яка з ним проживає, отримує десь таку ж саму пенсію, тобто їх сім`я має щомісячний дохід до 3000 грн. 21.02.2017 року він їхав на роботу, з собою у портфелі мав робочого ножа з лезом до 25 сантиметрів та рукояткою до 15 см, який віз у портфелі. У маршрутне таксі № 320 зайшов на зупинці вул. Чорновола, сплатив водію за проїзд та сів на сидіння. Проте водій довго не рушав по маршруту та на зауваження ОСОБА_5 , що вже потрібно їхати, оскільки маршрутне таксі май свій графік лише з кінцевої зупинки та ОСОБА_6 поспішає на роботу, повернув ОСОБА_5 гроші та сказав, щоб він виходив з маршрутного таксі. На пропозицію водія вийти з маршрутки ОСОБА_6 гроші не взяв та сказав, що він заплатив за те, щоб їхати, і виходити відмовився. Після цього водій вийшов з маршрутного таксі, обійшов його та зупинився біля дверцят. ОСОБА_5 здалось, що водій щось тримає в руці, тому він дістав з портфеля ніж, вийняв його з чохла та продемонстрував водію, щоб останній не напав на нього. Після чого хтось ззаду намагався скрутити ОСОБА_5 руки, а ОСОБА_6 вирвався , при цьому напевно поранив того, хто намагався зупинити його дії, та почав тікати, проте його затримали на залізничному переїзді. Про вчинене жалкував, щирого каяття не виявив. Попросив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2017 року в обідню пору він їхав на навчання, у маршрутне таксі № 302 зайшов, будучи в навушниках, проте почув конфлікт, який відбувався між пасажиром та водієм, при якому пасажир влаштував сварку через те, що маршрутка не їде. Пасажира намагалась заспокоїти інша пасажирка, але він не реагував та в якусь мить дістав з портфеля ножа, будучи ще в маршрутному таксі, та, продемонструвавши ножа, далі продовжував сварку. ОСОБА_4 .? маючи навики припинення хуліганських дій, оскільки працює інспектором патрульної поліції, оцінивши ситуацію, вирішив припинити хуліганські дії пасажира та накинувся на нього ззаду, коли пасажир перебував на вулиці та намагався викрутити йому руки назад. При цьому в інший спосіб він не міг припинити хуліганські дії штовхнути пасажира він не міг, оскільки біля маршрутки були люди. Коли ОСОБА_4 припиняв хуліганські дії, то отримав поранення пальців руки. З місця події пасажир тікав та ОСОБА_4 його наздогнав на залізничних коліях, після чого працівник залізничної станції викликав поліцію та швидку. По приїзду поліцейські наділи на затриманого пасажира маршрутки, яким виявився ОСОБА_6 , кайданки та забрали до відділу поліції для з`ясування обставин, а лікарі надали ОСОБА_4 необхідну медичну допомогу. В подальшому він лікувався, був на лікарняному.

Потерпілий ОСОБА_4 вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 йому завдано моральної шкоди, яку оцінює в 20000 грн., оскільки він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, переживав фізичні незручності та психологічний дискомфорт, був тимчасово відірваним від активного соціального життя, тому просив заявлений ним розмір завданої моральної шкоди стягнути з обвинуваченого. Вибачень ОСОБА_5 не прийняв, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішуючи питання про заявлений у справі позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення 20000 грн. моральної шкоди, суд вважає, що дійсно діями обвинуваченого потерпілому завдана моральна шкода, проте вважає, такими, що підлягають задоволенню, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вимоги про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, тому в цій частині задовольняє позов, в решті позовних вимог суд відмовляє.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1 та 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оптово Кролевецького району Сумської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (десять тисяч) грн. завданої моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Речові докази у справі 5 (п`яти) кухонних ножів, пристрій для точіння ножів сірого кольору, які передані до кімнати зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, у розмірі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1