В И Р О К
іменем України
"13" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва угоду про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0013009 від 28.08.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з вищою освітою, працює директором ТОВ «ББГ Сервіс», одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , 2009 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що 07.04.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці задоволено позов АКБ «Форум» про стягнення з ОСОБА_5 на користь АКБ «Форум» боргу по кредитному договору № 0197/08/20-Anewv від 07.07.2008 та видано виконавчий лист від 14.07.2010 №2-1843-2010.

09.04.2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського управління юстиції в м. Києві ОСОБА_8 , на підставі вищевказаного виконавчого листа, була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 32043860, відповідно до якої ОСОБА_5 , як боржнику, був наданий термін для добровільного виконання. Проте, рішення суду в добровільному порядку виконано не було, у зв`язку із чим державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

30.10.2012 року державним виконавцем складено акт опису й арешту транспортного засобу Mcrcedes-Bens модель ML 350, легковий седан, 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_5

01.11.2012 року, згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідальним зберігачем описаного автомобіля призначено ОСОБА_5 , про що був складений відповідний акт державного виконавця. Вказаним актом, ОСОБА_5 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», та попереджено про кримінальну відповідальність за приховування, розтрату та відчуження автомобіля. Своїм підписом у вказаному акті ОСОБА_5 засвідчив факт отримання автомобіля на відповідальне зберігання та роз`яснення йому положень Закону України «Про виконавче провадження».

Однак в подальшому, ОСОБА_5 неодноразові усні та письмові вимоги надати вищевказаний автомобіль для реалізації ігнорував, на вимоги державного виконавця передати автомобіль для проведення виконавчих дій, в яких його повторно попереджалось про кримінальну відповідальність, не реагував. Зокрема такі вимоги були направлені ОСОБА_5 07.11.2014р., 22.05.2016р., 28.05.2016р.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_5 , будучи боржником у виконавчому провадженні № 32043860 за виконавчим листом Ленінським районного суду м. Вінниці від 14.07.2010р. №2-1843-2010 про стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» боргу за кредитним договором, та обізнаним зі своїми правами та обов`язками, як зберігача ввіреного майна, діючи умисно, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджаючи виконанню зазначеного виконавчого листа, приховав майно, яке описане та на яке накладено арешт, а саме автомобіль Mercedes- Bens модель МL 350, легковий седан, 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_1 , не надавши його для проведення виконавчих дій на законні вимоги державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт або майна, яке описане, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджаючи виконанню виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.07.2010р. №2-1843-2010 про стягнення на користь ПАТ «Банк Форум» боргу за кредитним договором, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, згідно довідки-рахунку № ААЕ427457 від 17.11.2015р., здійснив відчуження транспортного засобу Mercedes-Bens модель ML 350, легковий седан, 2008 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_1 на користь ОСОБА_9 .

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 388 КК України як приховування та відчуження майна, на яке накладено арешт, або майна яке описано, здійснене особою, якій це майно ввірено.

30 листопада 2016 року у даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_5 , його захисником адвокатом ОСОБА_4 та прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою підозрюваний та прокурор за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про визнання винуватості, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 1 ст. 388 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 388 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та отримана згода підозрюваного на призначення йому такого покарання.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та прокурору.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості з підозрюваним дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просить затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити йому, узгоджену між ними, міру покарання. При цьому прокурор підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 388 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст, укладеної з прокурором, угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, прокурор, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватосрті, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором, відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив приховування та відчуження майна, на яке накладено арешт, або майна яке описано, здійснене особою, якій це майно ввірено, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 388 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно положень угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2016 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/1081/16, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0013009 від 28.08.2015 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості від 30.11.2016 року, покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що на день постановлення вироку становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: акт опису та арешту майна від 30.10.2012 (28 та 29 сторінки виконавчого провадження № 32043860 від 05.04.2012), акт державного виконавця від 01.11.2012 (36 сторінка виконавчого провадження № 32043860 від 05.04.2012), документи, які стали підставою для проведення реєстрації (перереєстрації) автомобіля Mcrcedes-Bens модель ML 350, чорного кольору, VIN № НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , з ОСОБА_5 на ОСОБА_9 , що приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: