Справа № 169/392/17
Провадження № 1-кп/169/50/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відути Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого 07 травня 2013 року Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України, на підставі ст. 70 КК України - до 3 років 9 місяців позбавлення волі, 12 листопада 2015 року звільнений умовного достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 28 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною освітою, не прцюючого, одруженого, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В ніч на 20 лютого 2017 року ОСОБА_5 з метою крадіжки чужого майна, проник на огороджену територію домогосподарства, належного ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , зі сховища якого з корисливих мотивів повторно умисно таємно викрав газовий балон ємністю 50 л. вартістю 650 гривень, наповнений газом «пропан» вартістю 250 гривень, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 900 гривень.

Також 12 травня 2017 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , керуючись єдиним умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з огорожі території колишньої пилорами, належної ОСОБА_7 , що на околиці с. Сомин Турійського району Волинської області, таємно, а ОСОБА_5 повторно, викрали дві частини металевих воріт вартістю 1100 гривень, чим заподіяли потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю й беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів та суду показав, що дійсно в ніч на 20 лютого 2017 року він проник на огороджену територію домогосподарства, належного ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , зі сховища якого викрав газовий балон, наповнений газом, який продав та гроші витратив на власні потреби.

Крім того, він 12 травня 2017 року він погодився на пропозицію ОСОБА_6 вчинити крадіжку металевих воріт, що на території колишньої пилорами, що вони і зробили. Викрадене продали, гроші витратили на горілку.

У вчиненому ОСОБА_5 розкаявся. Просив суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю й беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та суду показав, що дійсно 12 травня 2017 року він запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку металевих воріт, що на території колишньої пилорами, на що той погодився. З цією метою вони погрузили металеві ворота на кінну підводу, та продали викрадене, витративши гроші на горілку.

У вчиненому ОСОБА_6 розкаявся. Просив суворо його не карати.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинувачених у вчиненому доводиться й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що виявив пропажу газового балона у своєму господарстві. Запідозривши у вчиненні злочину ОСОБА_5 , він звернувся до нього, однак той у викраденні не зізнався. Після чого потерпілий звернувся із заявою до працівників поліції.

Оскільки викрадене в ході досудового розслідування було йому повернуто, щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Таким чином, показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 узгоджуються між собою та в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників кримінального провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і кваліфікує такі їхні дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 вчинене повторно, а також винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, передбаченого, ч.2 ст. 185 КК України, що є злочином середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_5 , - тяжким злочином, особу кожного з обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить кожному з обвинувачених щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому ОСОБА_5 рецидив злочинів.

Обтяжуючі покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні.

Також суд враховує і те, що обвинувачені на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, посередньо характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_6 вперше вчинив злочин, а ОСОБА_5 вже не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, зокрема, за вчинення умисного корисливого злочину.

З врахуванням наведеного, а також висновку досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якої виправлення ОСОБА_5 неможливе без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, оскільки виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 в даному випадку можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати покарання в межах санкції статті закону, за якою він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 КК України.

З огляду на вищевказане підстави для застосування ст. 75 КК України в даному випадку відсутні, а наявність пом`якшуючих покарання обставин та те, що потерпілі на суворому покаранні не наполягали, є підставою для призначення цьому обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність.

Крім того, до обвинуваченого ОСОБА_5 умови ст. 75 КК України вже застосовувалися під час відбування покарання за попередніми вироками, про що свідчить довідка про його судимість, проте останній на шлях виправлення не став, та вчиняв нові умисні корисливі злочини.

Необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 й попередження вчинення ним нових злочинів слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, за якою він повинен нести кримінальну відповідальність із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з врахуванням даних про особу винного, який вперше вчинив злочин, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, висновку досудової доповіді про обвинуваченого, згідно якої виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк, та він не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України останнього слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворго покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази по справі:

- однокінну гужову підводу, що повернута законному володільцю ОСОБА_8 , залишити за нею;

- газовий балон, що повернутий законному володільцю ОСОБА_4 , залишити за ним;

- металеві ворота, що повернуті законному володільцю ОСОБА_7 , залишити за ним.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий