печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження 0002795, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2016, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого старшим тренером в ГО ФК «Олімп», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13 квітня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Тransporter» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території біля буд. №6-А по вул. Підвисоцького в м. Києві в напрямку виїзду на проїзну частину вул. Підвисоцького.

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

-п. 2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.10.9 - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, на дворовій території біля буд. №6 по вул. Підвисоцького в м. Києві, проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись заднім ходом не вжив заходів для забезпечення безпеки руху, в результаті чого скоїв наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу справа в лобно-скроневій ділянці, епідуральних гематом справа в скроневій та потиличній ділянках, перелому правої потиличної кістки з переходом на сагітальний шов та лобну кістку, гематоми м`яких тканин голови ззаду, саден тім`яної ділянки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та надав показання, в яких підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Так, зазначив, що 13.04.2016 приблизно об 11-00 год. він на автомобілі «Volkswagen Тransporter» відвіз старшу доньку до лікарні, що знаходилась на вул. Підвисоцького в м. Києві, донька вийшла з машини та попрямувала в лікарню, а він мав намір припаркувати машину та іти за нею. Для паркування розпочав рух заднім ходом, переконавшись по дзеркалах, що перешкода відсутні, та почувши крики, зупинився. Вийшовши побачив, що потерпіла впала, одразу викликали швидку, із нею поїхав в лікарню, оплачував протягом всього часу лікування потерпілої та цікавився її здоров`ям, відвідував. У скоєному щиро каявся та просив його суворо не карати, не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки використовує автомобіль в роботі та для того, щоб відвозити дитину в школу та забирати звідти.

Потерпіла також повністю підтвердила фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що 13.04.2016 приблизно об 11-00 год. йшла по вул. Підвисоцького, по дворовій території, в Сбербанк отримати пенсію, була неуважна та заздалегідь не відреагувала на автомобіль, що рухався на неї. Оскільки не мала змоги уникнути наїзду, витягнула вперед руки, та автомобіль її штовхнув, після чого люди, що були навкруги, почали кричати, та водій зупинився. Зазначила, що обвинувачений супроводжував її до лікарні, весь час цікавився станом її здоров`я, ніс всі витрати, пов`язані із лікуванням. Вказала, що претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 не має та вважає, що він повинен нести відповідальність за скоєне правопорушення, проте просила не позбавляти його волі та права керування транспортним засобом.

Обвинувачений, потерпіла вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Розуміють, що в такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються, показання обвинуваченого, потерпілої є повними, логічними та повністю узгоджуються між собою, відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позицій сторін.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого та потерпілої як належні, допустимі та в даному випадку достатні докази, за встановлених судом обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, тобто за ч. 2 ст. 286 КК України, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання ним винуватості, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

В якості обставин, що характеризують особу ОСОБА_5 , суд враховує, що він має постійне місце проживання, працює та за місцем роботи характеризується виключно позитивно, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи викладені дані про особу винного, конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжуються, ставлення обвинуваченого до скоєння, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах ч. 2 ст. 286 КК України.

Поряд із тим, враховуючи викладені дані про особу винного, конкретні обставини справи, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння та його щире каяття, добровільне відшкодування спричиненого збитку, позицію потерпілої, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Також суд, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість наслідків від допущених обвинуваченим порушень, суд вважає, що навіть із врахуванням необережного характеру провини, наявності на утриманні ОСОБА_5 малолітньої дитини та інших даних про його особу, не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості.

Крім того, з урахуванням встановлених в судовому засіданні даних, ОСОБА_5 працює старшим тренером в ГО ФК «Олімп», тобто має постійне джерело доходів, та жодними матеріалами кримінального провадження не підтверджується посилання обвинуваченого та його захисника на постійне використання ним автомобіля в роботі, а отже суд вважає недоведеним, що призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи інших виключних негативних наслідків.

Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На переконання суду таке покарання буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Процесуальні витрати речові докази відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Процесуальні витрати речові докази відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1