Справа № 206/3147/17
Провадження № 1-кп/206/253/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого (цивільного позивача) про арешт майна обвинуваченого у кримінальному провадженні за № 0000629 відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
16 червня 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт від 14 червня 2017 року та реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0000629 відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2017 року було призначено до судового розгляду вказане кримінальне провадження.

До початку судового розгляду, а саме 23.06.2017 року, потерпілий ОСОБА_4 подав цивільний позов, в якому просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на свою користь 33415,00 гривень, як відшкодування витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, а також 300000,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок заподіяння ОСОБА_6 смерті його батькові.

Потерпілий ОСОБА_4 , одночасно цивільний позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити їх клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення позовних вимог, яке обґрунтовує тим, що ним заявлено позовні вимоги до обвинуваченого в значному розмірі, а в той же час обвинувачений не здійснює жодних кроків з метою добровільного відшкодування шкоди. На його переконання дані обставини свідчать про те, що в подальшому обвинувачений буде ухилятися від відшкодування моральної шкоди у випадку задоволення цивільного позову та створюватиме умови, за яких відшкодування в примусовому порядку може стати не можливим. Оскільки ним встановлено факт наявності у власності обвинуваченого нерухомого майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :01.042:0104 площею 0,1495 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, яка належить на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_6 , потерпілий (цивільний позивач) просить суд задовольнити його клопотання та накласти арешт шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_6 права на відчуження, розпоряджання цією земельною ділянкою.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання про арешт майна, а також думку обвинуваченого та його захисника, які покладались на розсуд суду при вирішенні цього питання, суд, обговоривши заявлене клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає за можливе задовольнити його частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 61 КПК України передбачено, що права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Таким чином, процесуальне законодавство передбачає можливість вирішувати питання про накладення арешту на майно як під час винесення вироку, так і до цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено зокрема на нерухоме и рухоме майно, яке перебуває у власності обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову.

Тобто процесуальне законодавство передбачає можливість застосовувати арешт майна за для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Суд вважає, що подане потерпілим (цивільним позивачем) клопотання відповідає вказаним вимогам, оскільки в них зазначено розмір завданої внаслідок вчинення злочину шкоди та додано докази факту завдання цієї шкоди та її розміру, а тому твердження цивільного позивача про необхідність застосування арешту майна обвинуваченого є обгрунтованими, так як на даний час загальна сума вимог до них становить суму 333415,00 гривень, а з моменту вчинення злочину ніяких дій по відшкодуванню або частковому відшкодуванню шкоди обвинуваченим не вчинялось.

З огляду на вищезазначене, існує об`єктивна можливість того, що у разі ухвалення судового рішення на користь цивільного позивача, останнє не буде виконане, так як під час судового розгляду вказаної справи та до вступу рішення в законну силу обвинувачений буде мати можливість вчинити дії по відчуженню належного їм на праві власності майна.

З наданих матеріалів вбачається, що у власності обвинуваченого знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0104 площею 0,1495 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88329732 від 29.05.2017 року.

Наведені вище обставини безумовно свідчать про необхідність обмеження права власності обвинуваченого ОСОБА_8 шляхом накладення арешту на те майно, на яке це право поширюється.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 року N 223-1430/0/4-12 Судова палата у кримінальних справах роз`яснила, що суд за клопотанням цивільного позивача для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили може відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК вирішити питання про накладення арешту на майно, якщо таких заходів не було вжито раніше. Про задоволення клопотання суд у порядку, визначеному статтями 172,173 КПК України, постановляє ухвалу.

Часткове визнання цивільного позову та заперечення сторони обвинуваченого в частині розміру моральної шкоди, не можуть бути перешкодою для вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки цивільним позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, що є оціночним поняттям, і визначається у позові за внутрішнім переконанням, а суд на даній стадії судового засідання не вправі давати оцінку доведеності чи не доведеності заявлених позовних вимог та їх розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 61,128,131,170-173,175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого (цивільного позивача) про арешт майна обвинуваченого у кримінальному провадженні за № 0000629 відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт в межах заявленої для відшкодування загальної суми шкоди у розмірі 333415,00 гривень на належне обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , нерухоме майно, а саме : земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0104 площею 0,1495 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши здійснювати її відчуження у будь який спосіб на користь інших осіб.

Копію ухвали невідкладно вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілому та його представнику.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, однак її оскарження не зупиняє виконання щодо накладення арешту на майно.

Контроль за винонанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 .

Головуючий суддя: ОСОБА_1