Справа № 639/6341/16-к
1-кп/639/147/17
ВИРОК
Іменем України
15 березня 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 22.06.1992 року Харківським обласним судом за ст.ст. 140 ч.3, 81 ч. 4, 44, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки; 20.09.1994 року Московським районним судом м.Харкова за ст.ст. 229-6 ч.1, 140 ч. 3, 14 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 10.12.1997 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакціі1960 року) до 3 років позбавлення волі; 26.09.2001 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ст.ст. 15-185 ч. 3, 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 28.12.2006 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1, 309 ч.2, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, 30.03.2009 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Дзержинського районного суду м.Харкова умовно-достроково на невідбуту частину покарання 4 місяці і 2 дні; 05.10.2010 року Київським районним судом м.Харкова за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 04.03.2011 року по відбуттю строку покарання; 02.08.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року, умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 8 місяців 21 день, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння корисних злочинів, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливі злочини за наступних обставин.
25 березня 2016 року приблизно о 20 год., ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно проник до службового приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 44, та будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Леново 3600», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №17 від 12.05.2016 - 1348 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того ОСОБА_5 , 05 травня 2016 року, о 13 - 30 год., перебуваючи на другому поверху будівлі за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123, де розташоване приміщення авто - школи «Форсаж», помітив на столі в одному із класів, мобільний телефон «Doogee Х5», який належав ОСОБА_7 та в нього виник умисел на таємне викрадення зазначеного майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, увійшов до приміщення класу, однак був помічений ОСОБА_7 , яка перебуваючи у службовому кабінеті авто-школи, намагалася вияснити у ОСОБА_5 мету, з якою він увійшов до класу та покликала його.
ОСОБА_5 , розуміючи, що його протиправні дії, спрямовані на викрадення чужого майна будуть помічені, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, який з урахуванням обставин, які склалися, переріс у відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів мобільним телефоном «Doogee Х5», належним ОСОБА_7 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6984 від 18.07.2016р. - 1439 грн. 10 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив суду, що 25 березня 2016 року приблизно о 20 год. він, перебуваючи у центрі м.Харкова, зайшов до службового приміщення кафе «44 Фаворит Плейс», яке розташоване на вул. Пушкінській, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, забрав звідти мобільний телефон «Леново 3600», який приніс до дому. В подальшому під час досудового слідства по справі він добровільно видав слідчому цей мобільний телефон, який був повернутий власнику.
05 травня 2016 року, приблизно о 13 год. він, перебуваючи у будівлі за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123, на другому поверху, де розташоване приміщення авто школи, помітив в одному із класів на столі мобільний телефон «Doogee Х5», який вирішив забрати.
Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає він, увійшов до приміщення класу, однак в цей час його покликала якась жінка та запитала, що він робить, після чого він забрав мобільний телефон «Doogee» та побіг звідти. Телефон він того ж дня здав у ломбард, за що виручив більше тисячі гривень, які витратив на власні потреби.
Раніше, в судовому засіданні не визнавав себе винним оскільки злякався відповідальності, на теперішній час усвідомив скоєне ним, у скоєному щиро кається, просить суд не призначати надто суворе покарання, так як злочини скоїв через скрутне матеріальне становище, оскільки не може працевлаштуватися.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що 25 березня 2016 року, близько 10.00 години він прийшов до кафе «44 Фаворит Плейс», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 44, де проходив практику. Свої особисті речі залишив у службовому приміщенні кафе, в якому обслуговуючий персонал переодягається і залишає свої особисті речі. Двері до приміщення на замок не зачинялися, оскільки в даному приміщенні також знаходиться туалетна кімната. Свій мобільний телефон «Леново» білого кольору він забрав з собою. Близько 20 години він зайшов до службового приміщення, мобільний телефон залишив на тумбочці. Приблизно через 2 хвилини вийшов та виявив відсутність свого мобільного телефону. На підлозі біля тумбочки він знайшов мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору. Після цього він із керівництвом кафе подивилися записи з камер відео спостереження та побачили, як чоловік скоїв крадіжку його телефону, після чого він звернувся із заявою до правоохоронних органів. В подальшому телефон був йому повернутий слідчим. Претензій до обвинуваченого він не має, при призначенні ОСОБА_5 покарання покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, будь яких претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, з урахуванням заяви потерпілої ОСОБА_7 про розгляд справи за її відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого та щодо долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена в судовому засіданні і кваліфікує його дії:
за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення;
за епізодом заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньою технічною освітою, розлучений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, в останнє 02.08.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 30.06.2015 року на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року, умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 8 місяців 21 день, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2017 року ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення з 10.09.2011 року по 23.04.2012 року за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 02.08.2012 року, зарахований відповідно до ч.5 ст.72 КК України, судимість не знята у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації та мешкання в м.Харкові, за місцем проживання характеризується посередньо, на час розгляду справи відбуває покарання в Харківській установі виконання покарань №27 за попереднім вироком суду, з 2006 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: Синдром залежності від опіоїдів, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно висновку судово наркологічної експертизи №289 від 17.08.2016 року, лікування наркоманії не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі в ході судового слідства, добровільне відшкодування шкоди потерпілій.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності зі ст.67 КК України, судом не встановлені.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що ним скоєні тяжкі злочини, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілих щодо призначення ОСОБА_5 покарання, відсутність у потерпілих будь яких претензій до обвинуваченого і, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю злочинів, згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , до набрання вироком суду законної сили суд залишає без змін у вигляді тримання під вартою.
Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяці позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17.05.2016 року, а саме з моменту обрання йому міри запобіжного заходу, згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 17.05.2016 року по день винесення вироку 15.03.2017 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «Леново 3600», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути останньому як законному власнику; мобільний телефон «Самсунг Галаксі Гранд» чорного кольору, який переданий слідчим ОСОБА_8 на зберігання до камери схову речових доказів Київського ВП ГУ НП України в Харківській області (квитанція №188), повернути ОСОБА_9 , як законному власнику; 1 диск DVD-R «VIDEX» із відеофайлами з камери спостереження; 1 диск СD RW «HP» із відеофайлами з камери спостереження, - які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_5 , який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1