27.06.2017
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2017р. Справа №642/1828/17-к Провадження 1-кп/642/392/17

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

Обвинувачений: ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого нормами КК України.

Враховуючи думку учасників судового кримінального провадження, щодо заявленого клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу, сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд вважає:

Статтею 331 КПК України визначено:

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також враховуючи те, що він обвинувачується у злочину, вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та домашній арешт.

З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не має.

Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 197, 331, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені клопотання, захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити терміном 60 днів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до «24.00» год. 25.08.2017р. з триманням обвинуваченого в закладі кримінально-виконавчої системи.

Копію ухвали направити до закладу кримінально-виконавчої системи для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1