Номер провадження: 11-кп/785/545/17
Номер справи місцевого суду: 522/505/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року, якою обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.1 КК України, повернуто прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:
До Приморського районного суду м. Одеси, надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.1 КК України, повернуто прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складу суду. Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню. Доводи суду такими, що суперечать вимогам КПК України, оскільки вказані факти не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору та можуть бути усунуті за результатами судового слідства, шляхом зміни прокурором обвинувачення відповідно до ст. 338 КПК України. Обвинувальний акт містить всі, без жодного винятку, обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що у подальшому надало б можливість суду прийняти законне,обґрунтоване та вмотивоване рішення. Суд посилаючись на невідповідність вимогам ст. 91 КПК України не зазначив жодної обставини, яка на думку суду, була відсутня в сформульованому обвинуваченні. Крім того, для вирішення питання про неконкретність обвинувачення суд повинен ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, які будуть надані прокурором під час судового розгляду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора і адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції і просили обвинувальний акт направити для розгляду по суті, крім того прокурор просив прийняти рішення про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.І, 2 ст.8 КПК України).
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 5 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.
11 січня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_9 в скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 обрана у вигляді тримання під вартою.
12 січня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та в свою чергу заявили клопотання про проведення судового розгляду у закритому судовому режимі, в порядку п.2,ч.2 ст. 315, п.5,ч.2 ст.27 КПК України, мотивуючи тим, що10 лютого 2017 року в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси стосовно перекладача по даному кримінальному провадженню Само Ібрагім, потерпілою та її прихильниками були вчинені злочинні дії, відомості щодо яких ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року внесено до ЄРДР.
Потерпіла та її представник - адвокат ОСОБА_10 , заперечували проти призначення до судового розгляду та в свою чергу заявили клопотання про повернення обвинувального акту, через невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України, оскільки:
п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт повинен містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність і формулювання обвинувачення.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_9 інкримінуються кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст. 296 і ч.1 ст. 121 КК України які представляють ідеальну сукупність (ст. 33 КК України).
Як зазначено в формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 06.06.2015г., о 23 год .; «... ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_11 , діючи умисно, з особливою жорстокістю почали наносити удари кистями рук затиснутими в кулак і ногами по тілу ОСОБА_12 ».
ОСОБА_9 інкримінується кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 296 КК України за кваліфікуючою ознакою: «… вчинене групою осіб».
Однак, при формулюванні обвинувачення за ст. 121 КК України в обвинувальному акті кваліфікуюча ознака «вчинене групою осіб» не інкримінується, в той час як, в описовій частині в формулюванні обвинувачення даний факт зазначений.
Таким чином, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_9 повинно бути кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України по кваліфікуючою ознакою «вчинене групою осіб», тобто встановлені обставини повинні відповідати нормі, яка йому інкримінується.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Так, статтею 291 КПК України визначений ряд вимог щодо змісту обвинувального акту, до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та цивільний позов, а також розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб.
А також за ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.
Однак, зазначена правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України без кваліфікуючої ознаки спричинення тілесних ушкоджень «групою осіб» явно не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, а також формулюванню його обвинувачення.
А відтак, суд приходить до висновку про невідповідність формулюванню обвинувачення ОСОБА_9 та кваліфікації інкримінованих йому дій фактичним обставинам справи.
Згідно ч. 1 ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Отже, ст. 338 КПК України дійсно передбачена можливість зміни прокурором раніше пред`явленого обвинувачення. Однак така можливість передбачена лише після призначення провадження до судового розгляду, встановлення нових фактичних обставин та дослідження судом всіх наданих доказів.
В даному випадку, невідповідність встановлених обставин, формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого нерозривно пов`язані між собою і якщо ця невідповідність є явною, на переконання суду, вона повинна бути усунена вже на стадії призначення провадження до судового розгляду.
В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , а тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.
Отже, вказане обвинувачення є неконкретним і таким, що порушує право на захист обвинуваченого ОСОБА_9 .
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків вимогам КПК України, в зв`язку з чим клопотання представника потерпілої підлягає задоволенню, а обвинувальний акт - поверненню прокурору.
Перевіряючи доводи прокурора в апеляції колегія суддів не змогла з ними погодитись, так як вони не знайшли свого підтвердження при аналізі обставин на які посилається суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту.

Редакція обвинувального акту і освітлення обставин правопорушень в якому обвинувачується ОСОБА_9 не надало суду першої інстанції прийняти і розглянути справу згідно вимог діючого законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Не підлягає задоволенню і клопотання прокурора в апеляційній інстанції про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого з урахуванням того, що в апеляційній інстанції відсутні всі необхідні матеріали, обвинувачений не сповіщений про розгляд справи і не приймає участь, хоч його явка є обов`язковою і ще не закінчився строк тримання його під вартою і дане питання належить розглянути слідчому судді після повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 року, якою обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 296 ч.2, 121 ч.1 КК України, повернуто прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків без змін.

В клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого відмовити.

Рішення є кінцевим і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2