11-кп/775/330/2017(м)

Номер провадження 11-кп/775/330/2017(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003628 за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір, Краснодарського краю, Російської федерації, громадянина України, непрацюючого, судимого:

1) 04 червня 1993 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст.229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі 8 місяців;

2) 21 березня 1995 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

3) 12 грудня 1997 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;

4) 23 серпня 2005 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

5) 12 грудня 2009 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік і покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця мешкання, не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9084,87 грн.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 30 вересня 2016 року приблизно о 15.50 год., діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. № 41 по вул. Бахчиванджи у Центральному районі м. Маріуполя, застосувавши ніж, який взяв з собою з дому, шляхом відрізання, викрав з колодязів №№ 33-7418, 33-7419, телефонний кабель ТППєп 100x2x0,4, довжиною 60 м., який належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив своїми діями матеріальну шкоду на суму 2342,40 грн. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля буд. 17 по вул. Зелінського у Центральному районі м. Маріуполя, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, застосувавши ніж, який взяв з собою з дому, шляхом відрізання, викрав з колодязів № 33-7404, телефонний кабель ТППєп 100x2x0,4, довжиною 2 м який належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив своїми діями потерпілому матеріальну шкоду на суму 78,08 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати й ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Вважає, що з урахуванням усіх обставин справи, тяжкість вчиненого злочину й особи обвинуваченого, виправлення останнього без призначення реального покарання є неможливим.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, просила вирок суду скасувати й ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду, як законний і обґрунтований, залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Враховуючи наведене, висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно зі ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Ухвалюючи вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, вину визнав повністю, неодноразово судимий, хворіє на тяжкі, невиліковні хвороби, є інвалідом 3 групи, щиро покаявся, цивільний позов визнав повністю, та, на переконання суду, вказані обставини свідчили про можливість виправлення обвинуваченого при застосуванні ст.75 КК України.

Але, з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого, з такими висновками суду не можна погодитися, оскільки вони не ґрунтуються на загальних засадах призначення покарання, встановлених ст.ст.50,65 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину, колегія суддів вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України не ґрунтується на правильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів приймає до уваги тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку не знята і не погашена, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став і через незначний проміжок часу знов скоїв корисливий злочин. Крім того, обвинувачений не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, вину визнав повністю, хворіє на тяжкі, невиліковні хвороби, є інвалідом 3 групи, цивільний позов визнав повністю, щиро покаявся, що судом визнано як обставину, яка пом`якшує покарання, колегія суддів вважає, що обвинуваченому необхідно призначити реальне покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що буде справедливим і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4