АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11-cc/796/375/2017 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, разом з тим, скаржник порушує питання щодо дій/бездіяльності слідчого, про закриття кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0000010, проте досудове розслідування даного кримінального провадження є закінченим, а тому слідчий суддя дійшов висновку того, що скаржником оскаржується бездіяльність, яка відповідно до вимог КПК України не підлягає оскарженню.

На підставі зазначеного та у відповідності до вимог ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою.

В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану скаргу та повернути ОСОБА_7 , вилучені 30-31 березня 2012 року, грошові кошти у розмірі 41 150 доларів США та 647 591,00 грн..

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що висновки слідчого судді про відмову у відкритті провадження, з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі не відповідають вимогам КПК України.

Зокрема, вказує на те, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 22.11.2012 року була отримана нею лише 23.09.2016 року за запитом, а тому вважає, що саме з цього дня у ОСОБА_7 виникло право протягом 10 днів подати скаргу на бездіяльність слідчого. Вважає, що зазначення в ухвалі слідчого судді про те, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження завершено та відповідно не підлягає оскарженню, не відповідає вимогам закону, так як з отриманої копії постанови не вбачається вирішення питання про речові докази, - грошові кошти вилучені у ОСОБА_7 , що є порушенням вимог чинного КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303- 308 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування підлягають оскарженню. Зазначений перелік випадків є вичерпним.

З представлених матеріалів вбачається, що 29.09.2016 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого в рамках кримінального провадження № 0000013 від 22.11.2012 року, в якій просила повернути ОСОБА_7 вилучені 30-31 березня 2012 року, грошові кошти у розмірі 41 150 доларів США та 647591,00 грн., які зберігаються на депозитному рахунку Головного управління ДФС у Черкаській області та ДФС України.

Разом з тим, скаржником оскаржується бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, так як оскаржується не саме рішення слідчого про закриття кримінального провадження, а про не вирішення в рамках даного кримінального провадження питання про повернення ОСОБА_7 вилучені грошові кошти, оскільки відмова у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не відноситься до даного переліку, який є вичерпним, а по суті оскаржуються окремі положення постанови слідчого, які були не вирішені, у зв`язку з незгодою з прийнятим рішенням.

Таким чином, слідчий суддя суду першої інстанції діючи відповідно до вимог ст.ст. 303, 304 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена ОСОБА_6 у скарзі бездіяльність слідчого не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 22.11.2012 року за № 0000013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.15 ч.5 ст.27 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 212 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

___________ ____________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4