Справа № 367/7939/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/845/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 24.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
24 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0002599 за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, республіка Азербайджан, громадянина України, з повною загальною середню освітою, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітнього сина, раніше неодноразово судимого, останній раз 27 травня 2009 року Попельнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (03 червня 2011 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент затримання проживаючого на території будівництва ЖК «Карат» за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 2-л,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; стягнуто на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 660 грн. 30 коп.;

Цим же вироком вирішено питання про речові докази,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 30 липня 2016 року близько 12 години 30 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 перебував на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , у вагончику для охорони, де неофіційно працював охоронником. Під час телефонної розмови зі своєю дружиною ОСОБА_10 дізнався, що вона знаходиться за місцем проживання їх спільного знайомого ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Запідозривши свою дружину у зраді з ОСОБА_12 , у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через ревнощі до ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння останньому. З метою реалізації такого злочинного умислу, ОСОБА_7 у вагончику для охорони взяв кухонний ніж, поклав його до правої кишені штанів, та направився до місця проживання Майбороди CM.

Прибувши 30 липня 2016 року, близько 13 години 00 хвилин до квартири АДРЕСА_4 , подзвонив у двері, які через декілька хвилини відчинив ОСОБА_13 . Через відкриті двері квартири ОСОБА_7 побачив, що його дружина ОСОБА_10 перебуває в середині квартири. В зв`язку з цим, з метою забрати свою дружину, ОСОБА_7 намагався увійти до квартири, але ОСОБА_13 йому не дозволяв цього зробити, відштовхуючи від дверей.

В цей час ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що виник на ґрунті неприязних відносин, через ревнощі, діючи з мотивів помсти, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, дістав з правої кишені штанів ніж та, тримаючи його в правій руці, намагався нанести ним удари ОСОБА_14 . Від двох ударів ОСОБА_13 ухилився, третій удар ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 , який знаходився в положенні стоячи навпроти нього, в область передньої черевної стінки, заподіявши таким чином, потерпілому ОСОБА_14 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів.

Після чого, усвідомлюючи, що злочин доведено до кінця, ОСОБА_7 зник з місця його вчинення, а потерпілий ОСОБА_13 , тримаючись за живіт, повернувся до квартири.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений просить скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Вимоги обґрунтовує тим, що при постановленні вироку судом не було враховано низку фактів. Зокрема, залишено поза увагою те, що у потерпілого в крові було виявлено 2,7 % алкоголю та він перший застосував до нього фізичну силу, що підтверджує довідка травматолога, яка є в матеріалах провадження. На думку обвинуваченого, суд не взяв до уваги те, що в нього багатодітна сім`я і на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей і його дружина вагітна. Також зазначає, що у потерпілого немає ніяких психічних розладів, а завдані йому тілесні ушкодження не зачепили життєво-важливі органи. Окрім того вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги його характеристику за фактичним місцем проживання, де він характеризується позитивно. На думку апелянта, слідство велося не ефективно, оскільки не було встановлено правильного місця реєстрації його шлюбу, а не прийняття показань його дружини судом першої інстанції йому не зрозумілі, також не взято до уваги пом`якшуючі обставини.

- захисник просить скасувати вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду. Вимоги обґрунтовує тим, що при розгляді даного провадження судом було допущено однобічність та неповноту судового слідства і порушення кримінального процесуального законодавства України, при цьому, висновки суду першої інстанції, на думку захисника, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, апелянт зазначає, що виклад показань потерпілого ОСОБА_11 відображає невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам, встановленим при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції. Зокрема, відповідно до висновку експерта №210 від 10 жовтня 2016 року у потерпілого був різкий запах алкоголю, проміле алкоголю у крові складає 2,7 %, що відповідає стану сильного алкогольного сп`яніння, проте, його свідчення були покладені в основу обвинувального вироку без вказівки на стан сп`яніння. Також при призначені обвинуваченому покарання, судом першої інстанції було вказано, що обставин, які пом`якшують покарання, встановлено не було, проте, всупереч вимогам закону не враховано факт наявності на утриманні у обвинуваченого малолітнього сина та вагітної дружини, і не зазначено, що вона має на утриманні ще двох дітей.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду зазначив, що він визнає саму подію, тобто нанесення ним потерпілому тяжких тілесних ушкоджень ножем, проте вказані дії були самообороною та реакцію на поведінку ОСОБА_11 , який не впускав його до квартири, де перебувала його дружина та завдав йому два удари кулаком в обличчя.

Колегія суддів критично відноситься до вказаного твердження, розцінює його як лінію захисту, оскільки під час розгляду в суді першої інстанції були досліджені наявні в матеріалах провадження докази та їм надана належна юридична оцінка. Зокрема, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який в суді першої інстанції надав вичерпні пояснення стосовно обставин, при яких відбулося нанесення йому тілесних ушкоджень; при цьому заявив, що до нього прийшла дружина ОСОБА_7 зі слідами побиття та просила захисту від чоловіка, тому він не впустив обвинуваченого в квартиру, вийшовши в коридор. Через це ОСОБА_7 витягнув ніж та намагався нанести йому декілька ударів. Від двох він ухилився, а третій прийшовся в живіт;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в суді першої інстанції повідомила, що дійсно 30.07.2016 року знаходилася в квартирі ОСОБА_11 разом з дітьми. Коли прийшов її чоловік, то потерпілий вийшов з квартири, де наніс удар її чоловікові в обличчя. Після цього ОСОБА_11 сказав, що її чоловік вдарив його ножем, вона викликала швидку допомогу;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 липня 2016 року, згідно якого мати ОСОБА_11 . ОСОБА_16 повідомила, що 30 липня 2016 року невідома особа нанесла її сину удар ножем в черевну порожнину /а.п. 31/;

- протоколом огляду місця події від 30 липня 2016 року з ілюстративною фототаблицею, яким зафіксовано місце нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, наявність плям бурого кольору на підлозі під`їзду будинку /а.п. 32-40/;

- протоколом огляду предмету від 01 серпня 2016 року з ілюстративною фототаблицею, згідно якого на штанах та гумових тапочках потерпілого ОСОБА_11 виявлено плями бурого кольору /а.п. 56-59/;

- довідкою травмпункту Ірпінської ЦМЛ № 8119 згідно якої потерпілий ОСОБА_11 поступив 30 липня 2016 року з проникаючим пораненням передньої черевної стінки та був госпіталізований в хірургічне відділення /а.п. 95/;

- висновком експерта № 210 від 10 жовтня 2016 року, згідно якого 30 липня 2016 року потерпілому ОСОБА_11 було завдано тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів, яке утворилось від одноразової дії гострого предмету (можливо типу клинка ножа) /а.п. 48/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 жовтня 2016 року, під час якого потерпілий ОСОБА_11 пояснив яким чином отримав тілесне ушкодження /а.п. 49-51/;

- висновком експерта від 11 жовтня 2016 року № 197, згідно якого не виключається можливість присутності крові потерпілого ОСОБА_15 на плямах крові, виявлених на куртці і штанах обвинуваченого ОСОБА_7 /а.п. 52-53/;

- висновком експерта від 10 жовтня 2016 № 195, згідно якого плями крові, виявлені, в під`їзді будинку АДРЕСА_5 , можуть походити від потерпілого ОСОБА_15 /а.п. 54-55/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 липня 2016 року з ілюстративною фототаблицею, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 повідомив за яких обставин 30 липня 2016 року наніс потерпілому ОСОБА_14 удар ножем та куди поклав потім цей ніж /а.п. 78-83/.

Посилання обвинуваченого на наявність в його діях ознак самооборони не може бути прийнята колегією суддів до уваги, оскільки не ґрунтується на матеріалах провадження. Так, вирушаючи до місця проживання потерпілого, ОСОБА_7 взяв із собою ножа, маючи на меті заподіяти останньому тілесні ушкодження. Вказівка обвинуваченого на наявність у нього тілесних ушкоджень, які заподіяв йому потерпілий, завдавши удар в обличчя, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та не може свідчити про перебування обвинуваченого в стані необхідної оборони. Також матеріали кримінального провадження не містять даних про перебування ОСОБА_7 в стані сильного душевного хвилювання.

Що стосується викладених в апеляційних скаргах доводів щодо необхідності призначення нового розгляду в суді першої інстанції, то апелянтами не зазначені обставини відповідно до ст.415 КПК України, які є підставами для призначення такого розгляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховані дані про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості. Суд врахував перебування на утриманні обвинуваченого малолітнього сина та вагітної дружини. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, оскільки вину у вчиненому він не визнав та не розкаявся, при цьому обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочинів.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і є домірним вчиненому.

Наведені в апеляційних скаргах доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому вони не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення; обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

____________________ ___________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_4