Провадження №1-кп/523/293/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001081 із звинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.01.2010 року Березовським р-н судом Одеської області за ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 296 ч.2, 187 ч.2, 296 ч.4, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 25.01.2016 року по відбуттю покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в:
11.11.2016 року приблизно о 22.20 годині, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном, погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, перебуваючи біля будинку № 9, за адресою вул. Маловського в м. Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном, погрожуючи застосуванням насилля, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої та вдарив її по обличчю, внаслідок чого потерпіла впала на підлогу та випустила свій мобільний телефон з рук. Після чого ОСОБА_5 шляхом виривання сумки у ОСОБА_7 підняв останню з підлоги. Далі ОСОБА_5 лівою рукою тримаючись за сумку ОСОБА_7 наніс останній ще один удар кулаком по обличчю, внаслідок чого потерпіла знову впала на підлогу та відпустила сумку з рук. Коли потерпіла знаходилась на підлозі ОСОБА_5 в хаотичному порядку почав наносити удари по тілу та голові ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_7 помітила що в руках у ОСОБА_5 був металевий предмет схожий на ніж, яким він наніс їй удар в праву частину грудної клітини та по правому коліну. Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_5 підняв з полу мобільний телефон марки «Meizu М2 note» біло-черного кольору, імей 1: НОМЕР_1 та імей2: НОМЕР_2 вартістю 4000 гри., з сім-картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не представляє, сумку чорного кольору, шкіряну, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились гаманець чорного кольору, матеріальної цінності не представляє, грошові кошти в сумі 1000 гри., грошові кошти в сумі 50 доларів США, пластикова картка «Банк Південний», матеріальної цінності не представляє, пластикова картка «Клевер бонус» матеріальної цінності не представляє, та з місця правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 6300 гривень.

Обвинувачений спочатку вину у вчинених діяннях не визнавав, однак згодом в ході судового розгляду вину визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що 11.11.2016 року приблизно о 23.00 годині, він йшов по вул. Маловського в м. Одесі до магазину. По дорозі побачив потерпілу, в якої вирішив викрасти мобільний телефон та жіночу сумку. Підійшов до останньої та почав наносити удари в область обличчя, точну кількість ударів не пам`ятає. Після чого вирвав з рук потерпілої мобільний телефон та чорну жіночу сумку. Потерпіла ж в свою чергу відірвала з його куртки капюшон. Далі він почав втікати з майном потерпілої. Його наздоганяли декілька чоловік? які збіглися на крик потерпілої про допомогу. Він намагався сховатися в ямі на будівництві, однак останні його знайшли.

Додав, що був п`яний та можливо дійсно у нього був з собою ніж.

Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- показанням потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що 11.11.2016 року ввечері йшла по вул. Маловського в м. Одесі, у руках був мобільний телефон та чорна жіноча сумка. Назустріч дуже швидко наближався прямо на неї обвинувачений ОСОБА_5 . Підійшовши останній наніс удар правою рукою в область обличчя, від чого вона впала на землю, при цьому з рук випустила телефон. В цей час обвинувачений ОСОБА_5 лівою рукою схопив за ручки сумки, яку вона не відпускала. Потім обвинувачений ОСОБА_5 почав знову наносити удари по різним частинам тіла, після чого вона відчула різький біль в правій частині грудної клітини та побачила в руках обвинуваченого металевий предмет, схожий на лезо ножа. Після того, як обвинувачений ОСОБА_5 припинив їй наносити удари та нахилився підняти з землі мобільний телефон, вона схопила його за капюшон та відірвала його. Обвинувачений почав втікати. Потім на крики вибігли декілька чоловік.

Додала, що у неї був поріз брови, рана верхньої частини грудної клітини, обличчя , губи, також стверджувала, що обвинувачений ОСОБА_5 вибачення не просив;

- показанням свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що ввечері, точної дати та рік не пам`ятав, перебував вдома разом з сім`єю, коли старший син почув жіночий крик про допомогу у дворі. Вийшли на балкон і побачили чоловіка у світлій куртці, який наносив удари руками та ногами потерпілій ОСОБА_7 по різним частинам тіла. Коли вибіг надвір побачив потерпілу у руках якої був капюшон від світлої куртки, та остання була вся в крові, з тілесними ушкодженнями, а саме розбита брова, поранена ліва нога та шия. Його дружина забрала потерпілу додому та викликала швидку допомогу. Він же в свою чергу побіг за обвинуваченим ОСОБА_5 , який намагаючись втекти перестрибнув через паркан приватного домоволодіння та намагався сховатися у ямі між фундаментом та катлаваном, де його і знайшли та викликали поліцію.

Додав, що чорну жіночу сумку знайшли біля паркану, який обвинувачений перестрибнув;

- показанням свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що у 2016 році десь між 22 та 23 год. він йшов на роботу та почув жіночий крик про допомогу. Підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , яка була в шоковому стані, вся в крові, з порізом, та біля неї знаходився капюшон світлого кольору з малюнком. Потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що на неї напав обвинувачений та побив. Він побіг наздогнати обвинуваченого ОСОБА_5 , якого в подальшому знайшов разом з іншими чоловіками в катлавані, що розташований на території одного з приватних домоволодінь. Неподалік від обвинуваченого ОСОБА_5 знайшли речі потерпілої ОСОБА_7 , а саме чорну жіночу сумку, телефон світлого кольору. Згодом він знайшов і ніж обвинуваченого ОСОБА_5 , який був деформований.

Додав, що обвинувачений ОСОБА_5 поводив себе неадекватно, повідомляв, що на нього напали;

-показанням свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що 2016 року

точної дати не пам`ятає, знаходився вдома разом з сім`єю, коли його дружина повідомила, що у дворі будинку б`ють дівчину. Він вибіг на двір та побачив потерпілу ОСОБА_7 у якої була розсічена брова, біля неї лежав світлий капюшон, який вона відірвала від куртки обвинуваченого ОСОБА_5 .. Останній в свою чергу тікав з чорною жіночою сумкою на плечі. Він разом з іншими чоловіками почали наздоганяти обвинуваченого ОСОБА_5 , який намагаючись сховатися забіг на територію одного з приватних домоволодінь. Вони з дозволу власників, зайшли на вказану територію господарства та почали шукати обвинуваченого ОСОБА_5 . Спочатку знайшли чорну жіночу сумку, через декілька метрів обвинуваченого ОСОБА_5 , недалеко від якого знаходився і мобільний телефон білого кольору. Потім викликали працівників поліції. Додав, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у неадекватному стані, можливо п`яний чи під впливом наркотиків.

Потерпіла ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві, просила кримінальне провадження розглянути у присутності її представника, цивільний позов підтримала в повному обсязі.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора,підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує: за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яка зазнала нападу, вчинений повторно.

Судом розглянуто заявлений до обвинуваченого цивільний позов ОСОБА_7 на суму матеріального збитку 6230,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, пов`язаних із відшкодуванням спричиненої діями ОСОБА_5 майнової шкоди.

Обвинувачений зазначені позовні вимоги в частині матеріального збитку визнав повністю, в частині моральної шкоди визнав частково, т.я. сума моральної шкоди завищена.

Виходячи із положень ст.128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах незаконного заволодіння належного потерпілі майна, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу з вини обвинуваченого слід дійти висновку, що це безумовно потягло для ОСОБА_7 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена шкода її самопочуттю, ступінь вини обвинуваченого, який фактично визнав в суді свою вину у вчиненому, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_7 моральної шкоди частково на суму 100 000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

Обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, вчинення злочину повторно та у стані алкогольного сп`яніння.

Також з`ясовано, що у ході досудового розслідування долучалися речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Meizu»; жіноча сумка, чорного кольору; жіночій гаманець; пластикові картки; грошові кошти в сумі 100 грн.; грошові кошти в сумі 50 доларів США, куртка жіноча; джинси жіночі; жіночій джемпер; бюстгальтер; косметична кістка, які передані потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку, суд вважає за доцільне повернутими за належністю.

Речовий доказ ніж з пластмасовою рукояткою, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, підлягає знищенню.

Таким чином, оцінюючи обставини скоєних кримінальних правопорушень, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд, приймаючи до уваги клопотання потерпілої щодо застосування відносно обвинуваченого найсуворішої міри покарання, пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його спосіб життя, відсутність постійного заробітку, особисте ставлення до вчиненого діяння, маючого постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.

За змістом внесених змін до ст. 72 ч.5 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_5 був обраний та в подальшому продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 20.06.2017р.

Водночас суд враховує ту обставину, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 був затриманий 14.11.2016р., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне за наслідком судового розгляду зарахувати в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 14.11.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 20.06.2017р., разом з цим запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити не змінним.

При цьому наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р., суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р.) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 14.11.2016р. до моменту постановлення вироку, тобто до 20.06.2017р. з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 залишити не змінною - тримання під вартою у ОУВП УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14.11.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану в результаті розбійного нападу матеріальну шкоду в сумі 6230 (шість тисяч двісті тридцять) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану в результаті розбійного нападу моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) грн.00 коп.

Речові докази мобільний телефон марки «Meizu»; жіноча сумка, чорного кольору; жіночій гаманець; пластикові картки; грошові кошти в сумі 100 грн.; грошові кошти в сумі 50 доларів США, куртка жіноча; джинси жіночі; жіночій джемпер; бюстгальтер; косметична кістка, які передані потерпілій ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ ніж з пластмасовою рукояткою, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, підлягає знищенню.

Матеріали кримінального провадження за №0001081 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2016р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий