ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1788/17
провадження № 1-кп/753/467/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013247 від 24.11.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

31.01.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0013247 від 24.11.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва та підстав для закриття чи зупинення провадження немає.
Потерпілий підтримав думку прокурора щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник у судовому засіданні просила повернути обвинувальний акт прокурору з мотивів його невідповідності вимогам КПК України.
Обвинувачений підтримав думку захисника щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України обставин, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчинення кримінального правопорушення.

Дослідженням змісту обвинувального акту встановлено, що в його тексті, як у викладі фактичних обставин, так і у формулюванні обвинувачення відсутні обов`язкові складові події кримінального правопорушення, визначені ст. 91 КПК України, такі як час та місце його скоєння. Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 скоїв крадіжку грошових коштів з барсетки, належної потерпілому, у вагоні потягу Костянтинівка-Київ. Разом з тим, в обвинувальному акті зазначені лише дата та час, коли ОСОБА_6 здійснив посадку у зазначений потяг - 23.11.2016 близько 22.35 хв.

Також в обвинувальному акті зазначено , що потерпілий залишив свою барсетку, з якої обвинувачений скоїв крадіжку грошових коштів, на під`їзді до м. Києва, при цьому, слідчим не зазначено в змісті конкретне,або приблизне місцезнаходження потягу, дату та час скоєного злочину. З урахуванням того, що м. Київ є кінцевою зупинкою поїзду зазначеного маршруту, можна дійти висновку, що між посадкою у вагон до під`їзду до м. Києва пройшов тривалий час, у зв`язку з чим неможливо визначити точну дату та час вчинення інкримінованого правопорушення. Так само з обвинувального акту неможливо визначити й місце скоєння кримінального правопорушення. Так, в обвинувальному акті зазначено, що під`їжджаючи до м. Києва потерпілий залишив на пасажирському сидінні барсетку, після чого в акті вказано, що в подальшому керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 вирішив таємно, повторно викрасти вказані грошові кошти. Такий виклад обставин, який на думку суду є неконкретним, не дає можливості визначити прив`язку до конкретного місця вчинення правопорушення, оскільки з обвинувального акту, де вказано, що правопорушення було вчинено «на під`їзді до м. Києва», не вбачається що кримінальне правопорушення було вчинено саме на теріторії Дарницькому районі м. Києва, або іншої конкретної території, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити підсудність даного кримінального провадження.

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що викладена в ньому правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 не відповідає викладенню у ньому ж фактичних обставин кримінального правопорушення, як їх вважає встановленими прокурор. Так, кваліфікуючи дії ОСОБА_6 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що завдав значної шкоди, у формулюванні обвинувачення така кваліфікуюча ознака, як спричинення значної шкоди взагалі відсутня. Зазначена обставина на думку суду суттєво порушує право обвинуваченого на захист.

Крім того, всупереч вимогам п. 2 ч.2 ст. 291 КПК України, яка передбачає обов`язкове зазначення в обвинувальному акті місця проживання обвинуваченого, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 такі відомості відсутні, а лише зазначено місце реєстрації обвинуваченого, що суперечить вищенаведеним вимогам КПК України.

Крім того, заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо порушення строків проведення досудового розслідування, ознаки якого вбачаються під час дослідження реєстру матеріалів досудового розслідування, де міститься посилання на протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 та захиснику, датовані 25.01.2017 р. та 27.01.2017 відповідно, тобто за межами передбаченого двохмісячного строку досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (24.11.2016 р.). Таким чином, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості, які б свідчили про обґрунтовані підстави для відкриття матеріалів досудового розслідування обвинуваченому та його захиснику поза межами строку досудового розслідування.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013247 від 24.11.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1