Справа № 183/6813/16
№ 1-кп/183/303/17

У Х В А Л А
13 травня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Ємильчинського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки строк вказаного запобіжного заходу спливає 19.05.2017 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив злопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Пояснив, що вже тривалий час перебуває під вартою, не збирається ухилятися від явки до суду та впливати на свідків, має постійне місце проживання за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де буде проживати разом із своєю матір`ю, яка є власником цього помешкання.
В судовому засіданні була опитана мати обвинуваченого ОСОБА_5 , яка пояснила, що є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та згодна щоб ОСОБА_4 проживав у ньому, в тому числі, на час його домашнього арешту.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий.
Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомив суд про неможливість своєї участі в судовому засіданні. Обвинувачений ОСОБА_4 просив розглянути питання щодо запобіжного заходу без участі його захисника.
Отже, враховуючи позицію обвинуваченого та те, що участь захисника у даному кримінальному провадженні згідно ст. 52 КПК України не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути питання щодо запобіжного заходу без участі захисника.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на те, що відносно ОСОБА_4 складено обвинувальний акт, який розглядається судом, це свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення. Суд також вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу обвинуваченого на свідків, є наявним, оскільки останні ще не допитані судом. Тобто існують обставини, визначені п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України.
В той же час, суд вважає, що матеріали справи переконливо не свідчать про недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному вище ризику.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України. Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, даних про його негативну характеристику за місцем проживання суду не надано, на обліку у лікарів не перебуває. В той же час, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, однак сама по собі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не може бути самостійною і достатньою підставою для застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу. Суд також приймає до уваги тривалий час перебування обвинуваченого під вартою з 10.09.2016 року по теперішній час, тобто 8 місяців. До того ж заслуговує на увагу і суб`єктивна сторона злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , яка характеризується змішаною формою вини до наслідків своїх дій у виді смерті потерпілого згідно диспозиції ч. 2 ст. 121 КК України обвинувачений ставиться необережно. Вказане додатково свідчить про відсутність найвищого степеня суспільної небезпечності обвинуваченого з огляду на пред`явлене йому обвинувачення.
За таких обставин та з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, судом не досліджені всі докази, не допитані свідки, суд приходить до переконання про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою та можливість зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 .
Приймаючи таке рішення суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику і правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 75-85 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, рішенні у справі «Гавула проти України» від 16.05.2013 року, рішенні у справі «Коберник проти України» від 25.07.2013 року, рішенні у справі «Таран проти України» від 17.10.2013 року, рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12.01.2012 року, рішенні у справі «Адам`як проти Польщі» щодо необгрунтованого і тривалого тримання обвинуваченого під вартою, необхідності розгляду судом питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів до обвинуваченого, а також щодо того, що тяжкість вчиненого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк 60 (шістдесят) днів по 10 липня 2017 року включно.
Заборонити ОСОБА_4 залишати в період з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно із зали суду.
Зобов`язати ОСОБА_4 :
1)після звільнення з-під варти невідкладно прибути до місця свого проживання;
2)з`являтися своєчасно до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за першою вимогою строком по 10 липня 2017 року включно.
Ухвалу направити для виконання до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1