Справа № 403/352/17
провадження № 1-кп/403/62/17
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2017 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брусівка Устинівського району
Кіровоградської області, адреса місця проживання, зареєстрована у
встановленому законом порядку:
АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання:

АДРЕСА_2 , безробітного, освіта базова загальна середня,
одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, громадянина
України, військовозобов`язаного, раніше судимого: 09.11.2016 року
Устинівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
08 липня 2017 року близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , проїжджаючи на належному йому автомобілі марки «Москвич» по вул.Т.Шевченка в с.Брусівка Устинівського району Кіровоградської області, навпроти житлового будинку № 6 побачив потерпілого ОСОБА_5 , з яким вирішив поспілкуватися. Під час розмови між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої обвинувачений штовхнув потерпілого, внаслідок чого останній впав на асфальтове покриття дороги та, піднявшись, втік з місця події. Після цього обвинувачений побачив на місці падіння потерпілого мобільний телефон, на викрадення якого у нього виник раптовий умисел. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_6 таємно, повторно, викрав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280 чорного кольору вартістю 241 грн. 00 коп. разом із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн. 00 коп., після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 261 грн. 00 коп.. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, оскільки обвинувачений раніше вчиняв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, і судимість за цей злочин не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
20 липня 2017 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим (під час досудового розслідування - підозрюваним) ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надіслана до суду.
Відповідно до угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , як таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; узгодженого покарання, а саме: за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі та із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, і згоди сторін на його призначення.
В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав затвердження судом угоди, укладеної між ним та обвинуваченим, зазначивши, що дана угода не порушує його прав, оскільки майнова шкода, завдана йому внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна мобільного телефону, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 він не має, цивільний позов пред`являти не буде. Прохав суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним, як потерпілим, та обвинуваченим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав угоду про примирення, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохав суд затвердити угоду, укладену між ним та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду про примирення, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , є злочином середньої тяжкості, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України, сторони погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, потерпілий та обвинувачений підтвердили добровільність укладення ними даної угоди.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне.
Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України.
Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 , що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілим; права обвинуваченого, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно; 2) узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкцією ч.2 ст.185 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке являється злочином середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який відповідно до положень ст.89 КК України є особою, раніше судимою, має на утриманні малолітню дитину, пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, із врахуванням думки сторін угоди, прокурора, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю один рік та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473- 475, 532 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Nokia» модель 1280 чорного кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 під час досудового розслідування, залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1