АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2046/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, із забороною у період доби з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, щодо
ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, працюючого провідним інспектором відділу нормативно-технічної роботи та контролю за системами протипожежного захисту та ліцензування управління запобігання надзвичайними ситуаціями Головного управління ДСНС України в Київській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри. Додає, що слідчий мотивує наявність обґрунтованої підозри лише показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також висновками двох судово-пожежних експертиз, що є некоректним.
Далі в апеляційній скарзі захисник вказує, що ухвалою суду на ОСОБА_8 покладені обов`язки, які не є необхідними в контексті даної справи, а саме обов`язок не відлучатися із міста Обухова, оскільки ОСОБА_8 працює в м. Києві, специфіка його роботи передбачає місцеві відрядження, захисник підозрюваного проживає в м. Києві, де знаходиться і його робоче місце.
Також апелянт зазначає про те, що судовий розгляд даного провадження у суді першої інстанції відбувався у нічний час.
У підсумку автор апеляційної скарги звертає увагу суду на відсутність доказів впливу підозрюваного на свідків та неможливість знищення ним документів. Додає, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей, батьків пенсіонерів та є єдиним годувальником у родині.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
15.03.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний час доби.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року дане клопотання задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, із забороною у період доби з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що рішення прийнято на основі матеріалів доданих слідчим до клопотання, які підтверджують обставини повідомленої особі підозри.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як домашній арешт.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є недоведеними.
Так, розглядаючи клопотання, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, сімейний та майновий стан, інші дані про особу ОСОБА_8 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи зазначене доводи апеляційної скарги захисника в частині відсутності доказів впливу підозрюваного на свідків та неможливість знищення ним документів, слід визнати необгрунтованими.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.
В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, які вказані в ст. 178 КПК України, і тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.
Посилання захисника на те, що оскаржуваною ухвалою на підозрюваного покладено обов`язок, який не є необхідними в контексті даної справи, а саме не відлучатися із міста Обухова, колегія суддів не бере до уваги, оскільки таке обмеження встановлене слідчим суддею з урахуванням наявних ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, а саме з метою їх запобігання. Доводи захисника щодо необхідності підозрюваному виїзжати за межі населеного пункту через роботу в м. Києві та відрядження, є необгрунтованими з огляду на відсторонення підозрюваного від посади, а посилання на наявність проблем в отриманні дозволу слідчого для відвідування медичних закладів не підтверджено доказами, які в силу ч. 5 ст. 135 КПК України апелянт мав би надати в обгрунтування своїх доводів, як не доведено апелянтом і необхідність численного відвідування медичних закладів за межами м. Обухова.
Твердження захисника про проведення судового засідання у нічний час, з урахуванням встановленого КПК України стислого строку розгляду цієї категорії справ, не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді, як і задушливість в приміщенні суду.
З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, із забороною у період доби з 20-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4