Дата документу Справа № 314/1712/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/144/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/1712/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
21 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
засуджених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вільнянською виправною колонією УДПтС України в Запорізькій області (№ 20), з Кам`янською виправною колонією УДПтС України в Запорізькій області (№ 101), щодо засуджених:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.09.2016 року /а.п. 4/ з апеляційними скаргами звернулись обвинувачені ОСОБА_7 /а.п. 9-10/, ОСОБА_8 /а.п. 13-14/ та ОСОБА_9 /а.п. 17/, в яких зазначають, що вони незаконно тримаються під вартою, посилаючись на те, що строк тримання під вартою не може перевищувати двох місяців, оскільки вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року не набрав законної сили, на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2016 року строк тримання під вартою закінчився 23.09.2016 року та ця ухвала, як в ній зазначено, оскарженню не підлягає, отже суд першої інстанції не мав права приймати оскаржувану ухвалу.
Засудженим ОСОБА_13 ухвала суду не оскаржується.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційних скарг, засуджених та їх захисників, який підтримали апеляційні скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного висновку.
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року засуджені:

ОСОБА_13 за ч.4 ст.187, ст.71 КК України до тринадцяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;

ОСОБА_7 за ч.4 ст.187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;

ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

ОСОБА_9 за ч.4 ст.187, пп.1, 4, 9 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

У вересні 2016 року до суду першої інстанції надійшло клопотання Запорізького слідчого ізолятора, який виконує вирок суду в частині запобіжних заходів засудженим, в якому зазначив про протиріччя та сумніви, які виникли при виконанні вироку в цій частині, а саме щодо обчислення строків тримання обвинувачених під вартою.

Суд першої інстанціїприйняв рішення, яким фактично роз`яснив, що відповідно до вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.02.2016 року запобіжний захід у виді тримання під вартою засудженим ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовується до набрання вироком законної сили.

При ухвалені вироку, в його резолютивній частині колегія суддів визначила, що запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити у виді тримання під вартою, який кожному з засуджених продовжити на два місяці, тобто до 01 травня 2016 року, але не пізніше, ніж до набрання вироком законної сили.
Не дивлячись на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення і надав роз`яснення по вироку, по якому здійснювалось апеляційне провадження Апеляційним судом Запорізької області, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, мотивація і обґрунтування якої в частині строків тримання обвинувачених під вартою не вплинуло на зміст вироку, який ухвалою апеляційної інстанції від 21 жовтня 2016 року, залишений без змін, у тому числі в частині того, що строк тримання обвинувачених під вартою був визначений, як датою в межах двомісячного строку, так і остаточно до набрання вироком законної сили.
Виходячи зі змісту ухвали апеляційної інстанції, під час перевірки вироку міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою та строк її дії стосовно кожного з обвинувачених не була предметом перевірки та оскарження, що підтвердили захисники засуджених під час апеляційного розгляду.
Ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Зазначене рішення має безпосереднє відношення, як до вироку суду першої інстанції, так і до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 21.10.2016 року по кримінальному провадженню щодо засуджених, тому не підлягає окремому оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.424 КПК України, заперечення на зазначену ухвалу апеляційної інстанції по провадженню, можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.09.2016 року щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по кримінальному провадженню залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4