АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/2828/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/477/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 , на ухвалу Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року за поданням Центрально Міського районного сектору з питань пробації м. Кривого Рогу Південно Східного між регіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Палатка Хасинського району Магаданської області, громадянки України, не заміжньої, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
та направлення засудженої для відбування покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 року, за яким вона засуджена за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 76 КК України звільнена з іспитовим сроком на 2 роки.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
представник сектору пробації ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання Центрально Міського районного сектору з питань пробації м. Кривого Рогу Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробувальним терміном.
Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року було задоволено подання Центрально Міського районного сектору з питань пробації м. Кривого Рогу Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 р., за яким вона засуджена за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільненої з іспитовим строком на 2 рокита та було направлено для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджена ОСОБА_6 не виконує покладених на неї судом обов`язків, а саме: систематично не з`являється на реєстрацію до Кримінально-виконавчої інспекції у встановлений термін без поважних причин, виправдувальних документів не надавала, отже на шлях виправлення не стала.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 посилається на те, що судом було порушено її право на захист, оскільки не було взято до уваги наявність у неї психічних розладів внаслідок вживання опіоїдів та подання було розглянуто без захисника.
Під час судового засідання їй не надали можливості надати документи на підтвердження фактів неявки на реєстрацію за станом здоров`я, а також у зв`язку з доглядом за малолітнім племінником. Таким чином вона не могла довести поважність причин своєї неявки на реєстрацію до уповноваженого органу державної влади з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
Також зазначає, що при ухваленні оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 10.07.2017 року було допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог КПК України.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та представник сектору пробації заперечували проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну і обґрунтовану.
Засуджена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та наполягали на скасуванні ухвали суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що контролює відбування покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи подання Центрально-Міського районного сектору з питань пробації м.Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та зробив обґрунтований висновок про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення.

Так, вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 р., за яким вона засуджена за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільненої з іспитовим строком на 2 роки, в силу ст. 76 КК України зобов`язана повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Згідно розписок від 13.01.2017р., 09.06.2017р., 23.06.2017р., засуджена ОСОБА_6 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, систематичного порушення громадського порядку, проведено індивідуально-профілактичні бесіди ( а.к.п. 11, 20, 22) та їй були оголошені дні явки на реєстрацію (а.к.п.12).
Згідно листка реєстрації засуджена ОСОБА_6 не з`являлася на реєстрацію 05.01.2017р., 12.01.2017р., 08.06.2017р., 22.06.2017р. (а.к.п. 17).
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги засудженої, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_6 , щодо пропуску реєстрації з поважних причин, так як відповідно до матеріалів провадження суд дослідив усі обставини і при винесенні ухвали врахував, усі пояснення учасників процесу. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не зважаючи на проведену з ОСОБА_6 роботу, вона продовжувала ухилятися від покладених на неї судом обов`язків, а саме: не з`явлалася на реєстрацію - 05.01.2017 року, 12.01.2017 року, 08.06.2017 року та 22.06.2017 року. З приводу неявки на реєстрацію ОСОБА_6 надала письмові пояснення, в яких зазначено те, що не з`являлася до інспекції без поважної причини, до лікарні за медичною допомогою не зверталася, за що 13.01.2017 року, 09.06.2017 року та 23.06.2017 року останній були винесені застереження у вигляді письмових попереджень.
Також засудженою ОСОБА_6 , ні до суду першої інстанції, ні в апеляційний суд не було надано жодних документів, які б могли підтвердити, що вона не з`являлася на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції з поважних причин.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що 13.09.2016 року до Центрально Міського районного суду вже направлялося подання Центрально Міського районного сектору з питань пробації м. Кривого Рогу Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про заміну покарання ОСОБА_6 , однак ухвалою Центрально Міського районного суду від 07.11.2016 року у задоволенні подання було відмовлено.
Незважаючи на це, засуджена продовжувала ухилятися від покладених на неї обов`язків, а саме не з`являлась на реєстрацію без поважних причин 05.01.2017р., 12.01.2017р., 08.06.2017р., 22.06.2017р. (а.к.п. 17) , у зв`язку з чим 13.01.2017 року ОСОБА_6 було винесено застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію 05.01.2017 року та 12.01.2017 року (а.к.п. 20 т .№ 1), а 09.06.2017 року повторно винесено застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію 08.06.2017 року до органу пробації без поважних причин (а.к.п. 22 том № 1).
Також посилання засудженої не те, що судом першої інстанції було порушено її право на захист, не знаходить свого підтвердження.
Так, ст. 52 КПК України передбачені підстави, з яких участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні.
Ст. 3 п. 24 КПК України передбачено, що судове провадження це - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за ново виявленими обставинами.
Тому участь захисника при розгляді питань, які вирішуються судом під час виконання вироків не є обов`язковою.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України, за яким судом 15.03.2016 року було ухвалено вирок відносно ОСОБА_6 проведено без участі захисника ( а.к.п.6-8), проти чого не заперечувала обвинувачена.
Крім того, при розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання, засудженій ОСОБА_6 було роз`яснено її право мати захисника , однак нею в судовому засіданні в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про призначення їй безоплатного захисника.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_6 в період іспитового строку, призначеного вироком вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 р., за яким вона засуджена за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2 КК України, систематично не з`являлася на реєстрацію, що свідчить про її небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд, відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про направлення засудженої для відбування покарання призначеного вироком суду.

З урахуванням зазначеного, жодних передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги засудженої та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року за поданням Центрально-Міського районного сектору з питань пробації м. Кривого Рогу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном ОСОБА_6 , призначеним за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 р., зміненого ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 р., за яким вона засуджена за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від покарання звільненої з іспитовим строком на 2 роки та було направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4