1-кс/754/1059/17
Справа № 754/5464/17
У Х В А Л А
Іменем України
28 квітня 2017 року Cлідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту на майно,

Встановив:

26.04.2017 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005217 від 25.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, про накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Lancer».

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з кримінального провадження встановлено, що 25.04.2017 року близько 08 год. 45 хв., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом «Suzuki Bandit» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в місті Києві по вул. Драйзера, навпроти буд. №19, намагався проїхати між припаркованим автомобілем ВАЗ 2172 д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в другій смузі руху транспорту, але зіткнувся з вказаними транспортними засобами, в результаті чого мотоцикл втратив курсову стійкість та впправ на проїзну частину. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому в ділянці гомілково-ступеневого суглобу та був госпіталізований в КМКЛШМД.

25.04.2017 року постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005217 від 25.04.2017 року.

З метою збереження вказаного речового доказу, слідчий просить накласти арешт на даний автомобіль.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.
Вислухавши в судовому засіданні думку слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши долучені до клопотання матеріали, приходжу до наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що 25.04.2017 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 та доставлено на штраф-майданчик тимчасового утримання транспортних засобів по вул. Г.Хоткевича, 20-Б в м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 170, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження №0005217 від 25.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, провадиться за фактом, повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто на даний час підозрюваного або обвинуваченого не має, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено, слідчим не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності та не враховано наслідки арешту майна для власника майна.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України

Ухвалив:

В клопотанні старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя -