Справа № 161/6973/17 Провадження №11-кп/773/414/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.304, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 02 серпня 2016 року на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 липня 2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутний строк 6 місяців 29 днів,

засуджено:

- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він 10 квітня 2017 року, близько 13 год. 00 хв., діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, через не зачиненні вхідні двері проник у квартиру АДРЕСА_3 , у якій проживає ОСОБА_9 . При цьому, попередньо знайшовши на вулиці цеглину, яку поклав до поліетиленового пакету, приніс її із собою у квартиру потерпілої, де застосував насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у нанесенні одного удару зазначеною цеглиною в ділянку голови ОСОБА_9 , яким, згідно висновку судово-медичного експерта № 334 від 13 квітня 2017 року, спричинено їй тілесне ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу на тім`яній ділянці голови зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна потерпілої, ОСОБА_8 обшукав ліжко ОСОБА_9 , шукаючи грошові кошти, які на його думку повинні були там зберігатись, але не зміг їх знайти, в зв`язку з чим залишив приміщення квартири, виконавши тим самим усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчивши їх з причин, які не залежали від його волі.
У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій просить вирок суду змінити, Призначити ОСОБА_8 покарання із встановленням іспитового терміну тривалістю три роки. Вважає, що суд хоча і послався на пом`якшуючі вину ОСОБА_8 обставини і дані, які його характеризують, однак не в повній мірі врахував їх та призначив покарання суворе покарання, не застосувавши ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу просив задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу просив відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким не оскаржуються.
Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину його молодий вік, задовільну характеристику по місцю зареєстрованого проживання, відомості про вагітність дружини і перебування на його утриманні двох дітей його дружини, однак ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому Законом порядку, вчинив новий тяжкий злочин, відносно особи похилого віку, через незначний проміжок часу після закінчення умовно-дострокового звільнення та звільнення з місць позбавлення волі, тому обґрунтовано прийшов до переконання про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.
Враховано судом і думку потерпілої та її представника щодо відсутності претензій будь якого характеру до обвинуваченого із проханням суворо його не карати,
Разом з тим, враховано судом і інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності ОСОБА_8 , у тому числі й ті, на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Аналізуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, яке згідно з санкцією ч.3 ст.186 КК України є наближеним до мінімального за строком та безальтернативним за видом.
Призначене покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому підстав для призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: