Справа № 683/2641/16-к
1-кс/683/53/2017
УХВАЛА
13 лютого 2017 року Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю представника скаржника ОСОБА_2 , розглянувши скаргу голови фермерського господарства «ВМС» ОСОБА_3 на постанову слідчого Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про відмову в задоволенні клопотання та не проведенні слідчий дій
Заслухавши пояснення представника скаржника, який підтримав вимоги скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
05 вересня 2016 року до слідчого ОСОБА_4 надійшло клопотання від ОСОБА_3 , у якому він просить звернутись із поданням до слідчого-судді про накладення арешту на зазначений причіп.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий у постанові від 08 вересня 2-16 року послався на ч.1 ст.170 КПК України та зазначив, що арешт можна накласти лише на майно підозрюваного, а оскільки у даному провадженні підозра нікому не оголошувалась, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до вимого ч.1, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи що відмова слідчого у задоволенні клопотання, мотивована лише тим, що підозра нікому не оголошувалась, постанову від 08 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слід скасувати.
Крім того, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється та підбиваючи підсумки, можна вказати, що заявником, виходячи з наявних обставин справи, має бути оскаржена бездіяльність
слідчого, що полягає у несвоєчасному розгляді його клопотання про проведення слідчих дій або за наявності рішення слідчого про відмову в їх проведенні - безпосередньо таке рішення.
Однією із вимог скарги є визнання бездіяльності слідчого, яка полягає у не проведенні жодної слідчої дії, однак враховуючи вищезазначену норму закону ця вимога є передчасною, оскільки як вбачається зі змісту скарги клопотання про проведення будь-яких інших слідчих дій до слідчого не подавалися, відтак заявником оскаржується бездіяльність слідчого, що не входить до вичерпного переліку, визначеного частиною 1 ст. 303 КПК України, тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.
Керуючись ст. 303-304 КПК України,
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя