Справа № 145/1104/14-к
Провадження №11-кп/772/13/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 25.02.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.09.2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

обвинуваченого : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_6

В с т а н о в и в :
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу з доповненнями , просила скасувати вирок Тиврівського районного суду від 31.12.2015 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції .

Змінити ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців .
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано ОСОБА_7 невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.09.2013 року , остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
В строк відбування покарання зараховано ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення за період з 02.10.2014 року по 04.12.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 в прибуток держави витрати за проведення товарознавчих експертиз № 150 від 14.03.2014 року в розмірі 307 грн. 45 коп. та № 151 в розмірі 307 грн.45 коп. .
Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного.

25.02.2014 року о 02-00 год. ОСОБА_7 , маючи намір на крадіжку чужого майна, повторно, умисно, шляхом відчинення капоту автомобіля ВАЗ НОМЕР_1 , фіолетового кольору, який був припаркований біля будинку № 12 по вул. Промислова, м. Гнівань та належить ОСОБА_9 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки "Торlа", після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 150 від 14.03.2014 року ринкова вартість акумуляторної батареї марки Торlа", що була придбана в останніх числах лютого 2013 року за 850 гривень могла становити 280 гривень.

25.02.2014 року о 04:00 год. ОСОБА_7 , маючи намір на крадіжку чужого майна, повторно, умисно, шляхом відчинення капоту автомобіля ВАЗ 21063 з д.н.з. НОМЕР_2 , коричневого кольору, який був припаркований біля буд. АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки "FORSE 60", після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 151 від

14.03.2014 року, ринкова вартість акумуляторної батареї марки "FORSE

60", на момент проведення експертизи могла становити 220 гривень 50

копійок.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався також в тому, що на початку жовтня місяця 2013 року він, маючи намір на крадіжку чужого майна, повторно, умисно, шляхом відчинення капоту автомобіля ВАЗ 21051 з д. н. з. НОМЕР_3 , бежевого кольору, який був припаркований біля будинку №198 по вул. Перемоги, м. Гнівань, який належить ОСОБА_11 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки "Исток", після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 50 від 21.05.2014 року, ринкова вартість аналогічно нового акумулятора " Исток" 60 ач 100 мин. станом на момент проведення експертизи становить 485 грн..

Також ОСОБА_7 в кінці жовтня місяця 2013 року, маючи намір на крадіжку чужого майна, повторно, умисно, шляхом відчинення капоту автомобіля ВАЗ 2123 з д.н.з. НОМЕР_4 . білого кольору, який був припаркований біля ресторану "Прем`єр" по буд. Леніна, м. Гнівань, який належить ОСОБА_12 , здійснив крадіжку акумуляторної батареї марки "Исток", після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 49 від 20.05.2014 року, репсова вартість аналогічного нового акумулятора "Исток" 60 ач 100 мин 6ст60аЗ на момент проведення експертизи становить 485 грн.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесений всупереч вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України та підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також судом не надано належну оцінку всім здобутим доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, жодного свідка який був присутній, або бачив вчинення кримінального правопорушення та чітко міг би сказати , що саме ОСОБА_7 вчинив інкримінований злочин немає, не перевірено версію, щодо придбання ОСОБА_7 акумуляторних батарей в невідомих осіб на заправній станції Глобал в м. Гнівань, не допитані працівники заправної станції, не вилучено запис з камер відеонагляду на заправці, не надано для огляду в судове засідання акумуляторні батареї, не допитано слідчу СВ Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_13 та оперуповноважених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не перевірено алібі ОСОБА_7 , не з`ясовано в оператора мобільного зв`язку чи дійсно в ту ніч дзвонив ОСОБА_7 до ОСОБА_16 , жодного предмету, причетного до скоєння кримінального правопорушення, у ОСОБА_7 вилучено не було, а також не було вилучено предмету для відкриття дверей машини, не зняті відбитки пальців.

Крім того, судом не взято до уваги позитивну характеристику ОСОБА_7 з місця проживання, те, що він проживає разом з матір`ю ОСОБА_17 , яка хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ст. ІІ ст. ГМИ, ризик ускладнень ІІІ УХС атеросклеротичний к-з Но ДНЗ І «а» ст. Є інвалідом ІІІ гр. загального захворювання та дідусем ОСОБА_18 , який прикутий до ліжка, хворіє на цукровий діабет тип ІІ, інсулінозалежний важка форма. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІІІ ст. ризик ускладнень ІV ІХС. Потребує сторонньої допомоги. Сам ОСОБА_19 відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого від 21.01.2016 року , що він стоїть на диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу : з 2004 року бронхіальної астми ; - з 2005 року хронічного холециститу жовчного міхура ; - з 2001 року - хронічного гастриту, хронічного панкреатиту.

Також, судом було відмовлено в задоволенні клопотань, щодо необхідності огляду в залі судового засідання акумуляторів, щодо витребування з прокуратури Вінницької області матеріалів провадження по скарзі ОСОБА_7 від 29.07.2016 року на дії працівників міліції, не перевірено алібі ОСОБА_20 .

На думку захисника ОСОБА_6 , обрання до її підзахисному ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, полегшить та прискорить судовий розгляд , оскільки останній не ухилявся від органів досудового слідства та суду .

Захисник ОСОБА_6 просила призначити новий судовий розгляд.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від апеляційної скарги .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника з доповненнями, просили задоволити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Рішення суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у рішенні фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними.

Так, під час судового розгляду , судом в дотримання вимог ст. 94 КПК України досліджувались всі обставини кримінального провадження, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, судом належним чином оцінено показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та при прийнятті рішення прийнято до уваги сукупність зібраних доказів, які узгоджуються між собою та перевірені з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Під час судового розгляду, судом першої інстанції допитано потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що в лютому 2014 року біля 07 год. він виявив крадіжку акумуляторної батареї з належного йому автомобіля ВАЗ 21043 , який ним був залишений на вул. Промисловій.

В його присутності ОСОБА_7 біля 17 год. працівникам міліції в присутності понятих показував акумулятори, серед яких був акумулятор потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_10 пояснював, що в другій половині листопада 2014 року біля 09 год. він виявив крадіжку акумуляторної батареї з належного йому автомобіля ВАЗ 21063.

На другий день в присутності працівників міліції ОСОБА_7 розповідав та показував яким чином викрав акумуляторну батарею .

Серед пред`явлених акумуляторних батарей потерпілий впізнав свого.

Свідок ОСОБА_21 під час судового розгляду показав, що взимку 2014 року в першій половині дня, до нього на автомобілі приїхав ОСОБА_7 і запропонував купити у нього два акумулятори СТ-60, де він їх брав, свідок не запитував. Привезені акумулятори були в робочому стані, бувші у використанні, домовились про вартість даних акумуляторів по 60 грн. за кожний. Він пішов в будинок взяти гроші. А коли вийшов, то побачив в дворі будинку працівників міліції, яких зацікавив акумулятор жовтого кольору. Вони запитали, де він їх взяв, а що останній відповів , що їх привіз ОСОБА_7 .. Спочатку ОСОБА_7 сказав, що це не його акумулятори, а потім в його присутності зізнався , що це він привіз акумулятори. Крім даних акумуляторів, в його господарстві працівники міліції виявили та вилучили ще 4 акумулятори. Також, свідок пояснював, що ОСОБА_7 раніше приблизно три рази здавав акумуляторні батареї, взагалі він купив у нього біля 10 шт., він перевіряв їх на придатність, вони були в робочому стані.

Свідок ОСОБА_22 під час судового розгляду давала покарання, що взимку 2014 року , в її присутності обвинувачений, добровільно розповідав та показував як відкривав капот на автомобілі потерпілого ОСОБА_10 , вказуючи що взяв викрутку, за її допомогою відчинив капот на автомобілі, зняв акумулятор і поніс його в м. Гнівань.

Також, судом першої інстанції досліджено протоколи огляду місця події від 25.02.2014 року, згідно яких, 25.02.2014 року в м. Гнівань в автомобілі ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , в моторному відділенні була відсутня акумуляторна батарея, та з господарства ОСОБА_21 було виявлено та вилучено 4 акумуляторні батареї, в тому числі марки « Торlа», протокол огляду предметів від 14.03.2014 року, в ході якого було оглянуто акумуляторну батарею марки « Торlа» червоного кольору, вилучену з господарства ОСОБА_21 , протокол місця події від 25.02.2014 року , згідно якого під час огляду в автомобілі ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 була відсутня акумуляторна батарея, протокол пред`явлення до впізнання, згідно якого ОСОБА_10 впізнав акумулятор, викрадений з його автомобіля ВАЗ 21063, протокол огляду предметів від 14.03.2014 року , згідно якого було оглянуто акумуляторну батарею жовтого кольору марки " "FORSE 60", вилучену з господарства ОСОБА_21 , висновки судово товарознавчих експертиз, згідно яких ринкова вартість акумуляторної батареї марки « Торlа» на момент проведення експертизи могла становити 280 гривень; акумуляторної батареї марки « FORSE 60», ринкова вартість могла становити 220 грн.50 коп. .

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_7 крадіжок акумуляторних батарей , належних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджуються доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Судове рішення належним чином обґрунтоване і повністю відповідає фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду.

Твердження у апеляційній скарзі щодо неперевірених версій ОСОБА_7 є надуманими та необґрунтованими.

Відповідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд в дотримання вимог ст.65 КК України ,керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року №7 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання , визначив покарання, яке на думку суду апеляційної інстанції є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.415 КПК України визначено підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції .

Формулюючи вимоги у апеляційній скарзі щодо призначення нового розгляду в суді першої інстанції, захисник не навів істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та не зазначив інші підстави, визначені ст.415 КПК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненнями захисника.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає закриттю відповідно до вимог ст.403 КПК України взв`язку з відмовою останнього від апеляційної скарги .

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для застосування ч.5 ст.72 КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.10.2014 року по 04.12.2014 року.

31.12.2015 року згідно вироку суду запобіжний захід йому змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження ( тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст..1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно з ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк попереднього ув`язнення з 02.10.2014 року по 04.12.2014 року , з 31.12.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Прийняти відмову від апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 закрити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.12.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Застосувати ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.10.2014 року по 04.12.2014 року та з 31.12.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
Суддя: