МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000199 від 26.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не навчається, працюючого електромеханіком ТОВ "Агро-Овен", не одруженого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
28 лютого 2008 року обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі протоколу засідання районної комісії з питань приписки № 19, поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як призовник.

Згідно ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники - особи, приписані до призовних дільниць.
Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, зазначений Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: Призовний вік. Призов громадян України на строкову військову службу.

1. На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Частина перша статті 15 із змінами, внесеними згідно із Законом № 116-VIII від 15.01.2015\

2. Громадяни призовного віку в добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.

3. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.

4. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.

5. Порядок організації підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

6. Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу.

Частина шоста статті 15 в редакції Закону № 1008-VIII від 18.02.2016\

7. Чисельність громадян України, які підлягають призову на строкову військову службу, та обсяги видатків для проведення чергового призову визначаються Кабінетом Міністрів України.

8. Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:

призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці;

у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;

призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік;

керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.

9. У ході проведення чергового призову зміна місця військового обліку громадян призовного віку не допускається, за винятком підтверджених відповідними документами випадків, які передбачають:

переведення на роботу в іншу місцевість;

переїзд на нове місце проживання;

прийняття до навчального закладу і вибуття в іншу місцевість для продовження навчання;

направлення за розподілом на роботу в іншу місцевість після закінчення навчального закладу.

10. У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.

11. Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

На виконання Указу Президента України № 44/2017 від 24 лютого 2017 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2017 році», 21.03.2017 року громадянин який підлягає призову ОСОБА_4 за повісткою прибув до Магдалинівського РВК для проходження медичного огляду та подальшого призову на строкову військову службу.

Того ж дня, ОСОБА_4 в приміщені Магдалинівського РВК пройшов дослідження і медичний огляд призовника та згідно протоколу засідання районної призовної комісії з питань призову № 1 від 04.04.2017 року, визнаний придатним до проходження військової служби та під розписку отримав бойову повістку про необхідність явки 10.04.2017 року до РВК, з метою подальшого направлення до обласного збірного пункту для проходження строкової військової служби.

Однак в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1,3,9,15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 та Указу Президента України № 44/2017 від 24.02.2017 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2017 році», постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», призовник ОСОБА_4 10.04.2017 року з метою ухилення від призиву на строкову військову службу, умисно, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призиву на військову службу, належним чином попереджений про необхідність та обов`язковість явки до Магдалинівського РВК (Дніпропетровська область Магдалинівський район смт. Магдалинівка, вул. Прозорова, 2А,), за повісткою не з`явився, тим самим без поважних причин не прибув у вказаному у призовному документі час до призовного пункту, чим ухилився від призову на військову службу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював та пояснив, що ухилився від призову на строкову військову службу по причині незадовільного стану здоров`я. Крім того, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території України дуже боявся вступати до лав Збройних сил, з цього приводу звертався до лікаря психіатра та проходив курс лікування. У вчиненому він щиро розкаявся, обіцяв надалі бути законослухняним громадянином. Просив суд суворо його не карати.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на строкову військову службу, вчинив злочин, передбачений ст. 335 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, наявність пом`якшуючої обставини, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання не пов`язане з обмеженням волі з застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1