Справа № 640/993/15-к
н/п 1-кп/640/46/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обоянь, Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого, освіта вища, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.1 ст. 294 КК України
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді вищезазначена кримінальна справа.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обґрунтовуючи це наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, неможливістю закінчити судовий розгляд з об*єктивних причин, враховуючи ч.5 ст. 176 КПК України, та з метою запобігання ризиків, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, вказував на відсутність підстав для зменшення чи скасування визначених ризиків під час судового розгляду та в даному судовому засіданні, просив крім іншого надати час для представлення в судовому засіданні речових доказів, які не були доставлені сьогодні до суду з об*єктивних причин.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи на те, що сторона обвинувачення навмисно затягує судовий розгляд шляхом ненадання всіх речових доказів до суду та вважає за можливе змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Вказує на те, що ризики, визначені прокурором є недоведеними та безпідставними.
ОСОБА_4 , заперечуючи проти клопотання прокурора підтримав позицію свого захисника та зазначив, що ризики, визначені стороною обвинувачення зменшились, оскільки в нього погіршився стан здоров*я, а обґрунтувань ризику щодо можливості ним продовжувати правопорушення у сторони обвинувачення немає. Крім того, заявив клопотання про повернення власникові речових доказів, в тому силі і оглянутих в судовому засіданні, оскільки вони не мають ніякого відношення до доказів по справі.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків:
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 станом на теперішній час строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 10.02.2017 року.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В даному судовому засіданні прокурор наполягав, що судовий розгляд не закінчено з об*єктивних причин, а застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують та визначені в п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також, просить суд врахувати, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під варту не відпали та не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи і вимоги ч.5 ст. 176 КПК України, які є дійсними на сьогодні.
Суд, досліджуючи вищевказані посилання прокурора та заперечення адвоката і обвинуваченого виходить з того, що доводи сторони захисту про відсутність та зменшення ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними та недоведеними в судовому засіданні, оскільки підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду на теперішній час відпали. Належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного до суду не надано, при цьому, судом досліджені всі дані по особистості обвинуваченого та враховано, крім іншого, що даних про погіршення його стану здоров*я, яке унеможливлює перебування під вартою суду не надано.
Таким чином, судом встановлена наявність всіх ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є необхідність для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів. Підстав для визначення застави суд не вбачає згідно вимог ст.ст. 176, 182 КПК України.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також, суд зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. З наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
Крім того, суд вважає безпідставним посилання захисту на те, що стороною обвинувачення навмисно затягується розгляд кримінального провадження та не надані всі речові докази в судове засідання для огляду.
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об*активність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов*язків.
Таким чином, враховуючи позиції сторони обвинувачення та сторони захисту щодо дослідження всіх доказів по справі, суд створює умови для реалізації сторонами своїх прав та обов*язків та вважає за необхідне оголосити в судовому засіданні перерву для надання доказів для огляду в судовому засіданні. Стосовно клопотання обвинуваченого щодо повернення речових доказів власникові, суд повідомляє, що дані питання відповідно до вимог ст. 374 КПК України вирішуються судом під час ухвалення остаточного рішення по справі.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 331,350, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без зміни у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова, продовживши строк цього запобіжного заходу - до 03 квітня 2017 року.
В задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
В судовому засіданні оголосити перерву до 15 лютого 2017 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя -