Справа № 676/351/16-к
Провадження № 1-кп/346/111/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

з участю обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї заяву про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.368 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
18 січня 2017 року до Коломийського міськрайонного суду поступило кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.368 ч.3 КК України. Дана справа перебувала на розгляді у суддів ОСОБА_7 , колегії суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,які заявили собі самовідводи в зв`язку з тим,що матеріали даного кримінального провадження було розподілено та зареєстровано не у відповідності до вимог Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», а також є помилково зареєстрованим для розгляду по суті при наявності нерозглянутого питання про відвід судді Снятинського районного суду ОСОБА_11 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 18.04.2017 року у відповідності до розпорядження №36 від 13.04.2017 року в подальшому дане кримінальне провадження поступило на розгляд колегії суддів головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В судовому засіданні судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про самовідводи, оскільки на даний час є нерозглянута заява про відвід судді Снятинського районного суду ОСОБА_11 ,яку подав захисник обвинувачений ОСОБА_12 22 грудня 2016 року.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки дійсно є нерозглянута та невирішена заява про відвід судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 ,яка є в матеріалах справи.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні просила заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 п.4 ст.75 КПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді.Згідно ст.76 ч.1 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
У відповідності до ст.ст.7,8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, повановажним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так у відповідності до п.п. 49-54 рішення Європейського Суду з прав людини, Справа "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9.11.2006 року, яке є остаточним відповідно до умов, зазначених у п. 2 статті 44 Конвенції:

«49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).
Крім цього, в п.п.66,67,69,70 Рішення ЄСПЛ «Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року № N 4785/02, зазначено,що: «…п.66. Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції , за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи

забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United

Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

67.Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

69. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та

Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

70. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності , про що і зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, воно надійшло до суду 18 січня 2017 року, автоматизованою системою розподілу справ спочатку було розподілено судді ОСОБА_7 , в подальшому було розподілено колегії суддів головуючому ОСОБА_8 , суддям ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Всі вищезазначені судді заявили самовідводи, які були задоволені винесенням відповідних ухвал, оскільки матеріали даного кримінального провадження було розподілено та зареєстровано не у відповідності до вимог Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», а також є помилково зареєстрованим для розгляду по суті при наявності нерозглянутого питання про відвід судді Снятинського районного суду ОСОБА_11 .

Так, у відповідності до матеріалів справи (т.3,а.с.1,17,18) 22 грудня 2016 року захисником обвинуваченої - ОСОБА_12 судді Снятинського районного суду ОСОБА_11 було заявлено відвід, який він разом з поданням скерував для вирішення по суті до Апеляційного суду Івано-Франківської області. 6 січня 2017 року Апеляційним судом Івано-Франківської області було винесено ухвалу , яким кримінальне провадження було скеровано для розгляду по суті до Коломийського міськрайонного суду. Однак, Апеляційним судом Івано-Франківської області не було вирішено по суті заяву про відвід головуючому по справі судді Снятинського районного суду ОСОБА_11 (т.3, а.с.17). В матеріалах даного кримінального провадження (т.2, а.с.18) є ухвала Колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2016 року, якою за аналогічних обставин (заявлення відводу судді ОСОБА_11 , наявність подання та заяви про відвід), колегія суддів скерувала подання та заяву про відвід для вирішення питання про відвід судді по суті до Городенківського районного суду Івано-Франківської області. В нашому випадку цього не було зроблено, що може розцінюватись в подальшому учасниками процесу як процесуальне порушення з наслідками скасування остаточного рішення суду першої інстанції по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, заявлені суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самовідводи є обгрунтованими і законними.

У відповідності до ст.6 ч.1 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Згідно ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь який спосіб забороняється.
У відповідності до ст.80,81 КПК України заява про відвід повинна бути вмотивованою і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.
Враховуючи наведене та ст.ст.75,76 КПК України , колегія суддів приходить до висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом (чи безсторонності судді при розгляді даного позову),а також з метою ненагнітання ситуації , забезпечення безсторонності процесу відправлення правосуддя та збереження довіри до судової влади про доцільність задоволення заяв про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.126 Конституціії України, ст.6 ч.1 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.75,80,81 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», рішення Європейського Суду з прав людини, Справа "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9.11.2006 року, справа Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року № N 4785/02,суд, -

ухвалив:

Заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по справі №676/351/16-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ст.368 ч.3 КК України - задовольнити.

Матеріали справи передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3