АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/272/17 Справа № 204/7404/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Дніпро

26 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 , в режимі відеоконференції,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження, в м. Дніпрі матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, проживаючого до засудження по АДРЕСА_1 , засудженому 30 листопада 2015 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до одного року 3 місяців позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На зазначену ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, виходячи з її змісту просить, скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього статтю 81 КК України.

В обґрунтування вказує на те, що суд, не врахував, зароблені ним заохочення та, що стягнення погашені.

Провадження № 11-кп/774/272/17 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, враховуючи те, що ОСОБА_7 відбуває покарання в господарській обслузі Дніпропетровської УВП № 4, за вчинення, в період іспитового строку, умисного злочину середньої тяжкості, відбув половину строку призначеного покарання, характеризується посередньо і має стягнення, прийшов до висновку про те, що факт відбуття ОСОБА_7 половини строку покарання не є достатньою правовою підставою, враховуючи відсутність належних даних, які підтверджують виправлення засудженого, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вислухавши ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції, та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами за клопотанням про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає, що подана апеляція задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції встановлено, що судове рішення, яке оскаржується, в повному обсязі відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання суд обґрунтовано вказав в судовому рішенні на те, що факт відбуття засудженим половини строку покарання не є достатньою правовою підставою, враховуючи відсутність належних даних, які підтверджують виправлення засудженого, для застосування до нього ст. 81 КК України.

Щодо посилання ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на наявність у засудженого ОСОБА_7 одного заохочення та можливості його працевлаштування згідно наданої захисником довідки ТОВ «Крона-Сервіс 3», на переконання колегії суду не є достатнім для умовно-дострокового його звільнення.

Отже, колегія суддів, вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 належним чином не довів своє виправлення, а тому об`єктивно відмовив в задоволенні його клопотання, оскільки формально-юридичних підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання недостатньо, а фактичні дані, які б підтверджували сумлінність поведінки та ставлення до праці засудженого, відсутні.

Таким чином, підстави для задоволення апеляції засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області