Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 1-56
В И Р О К

ім'ям України

18 червня 2010р.

Ніжинський міськрайонний суд

Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Триголової В.М.;

при секретарі Носилевській О.В.;

з участю прокурора Дуся Ю.В.;

законних представників підсудного і потерпілої ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

представника служби в справах дітей ОСОБА_3;

адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу про обвинувачення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, судимого: в 2007 р. по ст. 219 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; в 2010 р. по ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднане частково - 6 місяців позбавлення волі - невідбутого покарання за попереднім вироком, в звязку з чим кінечно визначений строк для відбування покарання 4 роки, по ст. ст. 186 ч. 3, 304 ч. 1 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, не судимого, по ст. 186 ч. 2 КК України;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, не судимого по ст. 186 ч. 2 КК України;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, маючого середню освіту, такого, що не працює і не навчається, не судимого по ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2009 р. ввечері ОСОБА_6, перебуваючи в нетверезому стані, разом з ОСОБА_8 і неповнолітнім ОСОБА_9 знаходився на вул. Ващенка в м.Ніжині. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 також перебували в нетверезому стані. ОСОБА_6, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 неповнолітній, запропонував йому, а також ОСОБА_8 пограбувати неповнолітню ОСОБА_10, яка проходила повз них, і ті погодились зробити це. Вони втрьох підійшли до ОСОБА_10 ОСОБА_6 взяв її за руки і держав так, доки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по черзі закривали рота руками ОСОБА_10, щоб та не кричала, і обшукували її кишені.

Таким чином, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8 примінили по відношенню до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя. При цьому вони відібрали в ОСОБА_10 мобільний телефон вартістю 600 гр., сімкарту оператора «Білайн» за 12 гр., дві сім-карти оператора «Лайф» за 40 гр. і флеш-картку за 41 гр. 40 коп.

В ніч на 02 листопада 2009 р. підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в нетверезому стані, змовились викрасти чуже майно. Для цього вони підійшли до будинку мешканців с.Черняхівки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, вибили в будинку вхідні двері і проникли до будинку. В будинку, вимагаючи у потерпілих гроші, ОСОБА_6 вдарив три рази кулаком в обличчя ОСОБА_12 від чого той впав .Після цього ОСОБА_6 ОСОБА_12, який вибіг на подвір»я вдарив декілька разів ногою. ОСОБА_7 в коридорі будинку штовхнув потерпілу ОСОБА_13Г на велосипед, який там стояв, а потім, коли потерпіла вибігла в двір, вдарив її палицею по голові. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_14 забрали з будинку потерпілих 130 гр. грошей а також золоті вироби: сережки-540 гр., одну сережку 292 гр. 50 коп., хрестик- 570 гр., на загальну суму 1532 гр 50 коп.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз ОСОБА_6 та ОСОБА_7 причинили потерпілим ОСОБА_11 і ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, чим вчинили насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров»я.

В суді ОСОБА_8, ОСОБА_9І і ОСОБА_7 винними себе в предявленому їм звинуваченні визнали повністю і пояснили, що ввечері 16 жовтня 2009 р. вони, перебуваючи в нетверезому стані, знаходились на вул. Ващенка в м. Ніжині. Повз них проходила потерпіла ОСОБА_10, і ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відібрати у ОСОБА_10 речі, які в неї були. Вони погодились, підійшли до ОСОБА_10 ,ОСОБА_6 держав її за руки, а ОСОБА_9 і ОСОБА_8 по черзі закривали рот ОСОБА_10, щоб вона не кричала, і перевіряли її кишені. Знайшовши там мобільний телефон з сім-картками, вони забрали їх і пішли. ОСОБА_6, крім того, пояснив, що пропонуючи ОСОБА_9 відібрати речі у ОСОБА_10, він знав, що ОСОБА_9 неповнолітній. Він же пояснив, що в ніч на 02 листопада 2009 р., перебуваючи обидва в нетверезому стані, вони з ОСОБА_7 домовились вкрасти майно мешканців с.Черняхівка ОСОБА_11 і ОСОБА_12

Для цього вони підійшли до будинку, вибили двері і розбили вікно, зайшли до будинку і почали у потерпілих вимагати гроші і золото, наносячи їм побої. Коли потерпілі вибігли з будинку, вони знайшли там гроші, золоті речі, забрали їх і пішли. ОСОБА_7 в суді себе винним в предявленому йому звинуваченні також визнав повністю і дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_6 в частині відібрання ними грошей золотих виробів у ОСОБА_11 і ОСОБА_12

Потерпіла ОСОБА_10 в суді пояснила, що 16 жовтня 2009 р. пізно ввечері вона йшла по вул. Ващенка в м. Ніжині. Там її зустріли ОСОБА_6, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Вони підійшли до неї, ОСОБА_6 держав її руки, а ОСОБА_9 і ОСОБА_8 закривали їй рота руками і перевіряли кармани. Вона впала на землю, а підсудні забрали в неї телефон з сім-картками і пішли.

Потерпіла ОСОБА_11 в суді пояснила, що восени 2009 р. до них в будинок спочатку хтось постукав у вікно і сказав, щоб вони відкривали двері. Коли вони відмовились, двері вибили і до них зайшли ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Вони зразу ж почали вимагати гроші і золото. Вона віддала їм 130 гр. і сама стала тікати з хати. В коридорі її наздогнав ОСОБА_7 і пхнув на велосипед, який там стояв. Коли вона вибігла в двір і бігла до сусідів, він вдарив її палкою по голові. З дому в неї вони забрали її золоті вироби.

Потерпілий ОСОБА_12 дав в суді показання аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_11, вказавши, крім того, що його побили ОСОБА_6 та ОСОБА_7, коли він тікав з хати, але по яких саме частинах тіла його били, він вже не памятає.

Висновками судово-медичних експертиз на а.с. 84-86 і 96-98 підтверджується, що у потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 встановлені легкі тілесні ушкодження. Суд вважає, що ці тілесні ушкодження виникли в них в результаті їх побиття ОСОБА_6 та ОСОБА_7А в ніч на 02 листопада 2009 р.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість всіх підсудних в предявленому їм обвинуваченні доведена повністю матеріалами попереднього та судового слідств.

Дії ОСОБА_6О та ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України, так як вони за попередньою змовою вгрупі осіб відкрито заволоділи майном потерпілих з проникненням в житло, причому ОСОБА_6 зробив це повторно, а дії ОСОБА_6О ще й по ст. 304 ч. 1 КК України, так як він втіг неповнолітнього ОСОБА_9 в злочинну діяльність.

Дії ОСОБА_8 і ОСОБА_9 правильно кваліфіковані по ч. 2 ст. 186 КК України, так, як вони за попередньою змовою в групі осіб відкрито заволоділи майном потерпілої , примінивши насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров»я.

Обговорюючи питання про міри покарання з підсудним, суд враховує їх позитивні характеристики, тяжкість і суспільну небезпеку скоєного ними, а також обтяжуючі та помякшуючі покарання обставини. Помякшуючими покарання обставинами відносно всіх підсудних суд визнав визнання ними своєї винуватості, щире каяття, а відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9І ще й перші судимості.

Обтяжуючими покарання обставинами відносно всіх підсудних, суд визнав те, що злочини вони вчинили, перебуваючи в нетверезому стані.

З врахування викладеного, суд вважає, що всім підсудним слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 05 березня 2010 р. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 засуджені по ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі за злочин, вчинений ними в серпні 2009 р. Так як злочини у вчиненні яких вони звинувачуються по даній справі, вони вчинили до винесення попереднього вироку, згідно з ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного їм покарання слід приєднати невідбуте ними покарання за попереднім вироком від 05 березня 2010 р. частково. Враховуючи те, що ОСОБА_6 раніше вже мав судимість і є організатором злочину по даній справі, до призначеного йому покарання слід приєднати частково невідбуте покарання - строком в 6 місяців. Враховуючи те, що ОСОБА_7 на момент вчинення ним злочину по даній справі судимим не був, суд вважає, що йому слід приєднати до призначеного покарання частково невідбуте покарання строком в 1 місяць.

Що стосується ОСОБА_9, то, врахувавши його неповнолітній вік , те, що раніше він до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався взагалі, суд вважає можливим примінити ст. 75 КК України і 104 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором заявлений цивільний позов в інтересах Ніжинської центральної районної лікарні до ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про стягнення з них 2157 гр. 54 коп. за лікування потерпілих ОСОБА_12І і ОСОБА_15 .Підсудні позов визнали. Суд вважає, що цей позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323 та 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним по ст. ст. 186 ч. 3 і 304 ч.1 КК України і призначити покарання: по ст. 186 ч.3 КК України у вигляді 5 (пяти) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі; по ст. 304 ч. 1 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, примінивши принцип поглинання більш суворою мірою покарання менш суворої, до відбування призначити 5(пять) років і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати до призначеного ОСОБА_6 покарання невідбуте ним покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 05 березня 2010 р. частково у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі і кінечно до відбуття призначити 6 (шість) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним по ст.. 186 ч. 3 КК України і призначити йому покарання по ст. 186 ч. 3 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати до призначеного ОСОБА_7 покарання невідбуте ним за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 05 березня 2010 р. частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і кінечно до відбуття призначити 4 (чотири) роки і 1 (один ) місяць позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним по ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання по ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним по ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання по ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75 і 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 2157 (дві тисячі сто пятдесят сім) гривень 54 копійки на користь Ніжинської Центральної Районної лікарні за лікування потерпілих і 162 (сто шістдесят дві) гривні 26 копійок на користь держави за проведення по справі судово-дактилоскопічної експертизи.

До набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу залишити: ОСОБА_6 у вигляді взяття під вартою з утриманням в Новгород-Сіверську слідчому ізоляторі; ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі; ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вигляді підписок про невиїзд з постійних місць проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відраховувати з 18 червня 2010 р. Зарахувати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відбуте ними покарання за попереднім вироком ніжинського міськрайонного суду від 05 березня 2010 р. з 05 березня по 18 червня 2010 р., а також строк перебування їх під вартою з 02 листопада 2009 р. по 05 березня 2010 р.

Приєднаний до справи в якості речових доказів мобільний телефон «Нокія» з флеш-карткою, які передані на зберігання ОСОБА_10, залишити ОСОБА_10, а 25 (двадцяти п»яти) гривень грошей, що передані на зберігання ОСОБА_11, залишити ОСОБА_11.

На вирок може бути подана апеляція прокурором, засудженими ОСОБА_8 і ОСОБА_9, та іншими учасниками судового розгляду протягом пятнадцяти днів з дня його винесення, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом пятнадцяти днів з дня вручення їм копій вироку.

Суддя