АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Мередіан Прінт» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відкритих у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме:

ТОВ «Мередіан Прінт» :

-рахунок № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;

ТОВ «Інвайт Лтд» код 40043702:

-рахунок № НОМЕР_3 (Долар США), 2400 (Євро), НОМЕР_3 (українська гривня), НОМЕР_4 (українська гривня);

ТОВ «Ельба Трейд» код 40028283:

-рахунок № НОМЕР_5 (українська гривня);

-рахунок № НОМЕР_6 (українська гривня);

ТОВ «Бліс Ліберті» код 39931451:

-рахунок № НОМЕР_7 (українська гривня);

ТОВ «Глорі Групп» код 40445421:

-рахунок № НОМЕР_8 (українська гривня), № НОМЕР_9 (українська гривня);

ТОВ «Лацо Трейд» код 39929526:

-рахунок № НОМЕР_10 (українська гривня), № НОМЕР_11 (українська гривня), № НОМЕР_12 (українська гривня), № НОМЕР_13 (українська гривня);

ТОВ «Мокко.Ко» код 39755051:

-рахунок № НОМЕР_10 (українська гривня), № НОМЕР_11 (українська гривня), № НОМЕР_12 (українська гривня), № НОМЕР_13 (українська гривня) в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за запитом слідчого, на час його надання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, директор Товариства подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що у відкритому кримінальному провадженні № 0000171 службові особи ТОВ «Мередіан Прінт» не перебувають у статусі підозрюваних, обвинувачених, і навіть у статусі свідків. Станом на момент подачі апеляційної скарги із службовими особами Товариства жодні слідчі дії не проводились. Посилання слідчого судді на відповідність арештованого майна критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, на думку апелянта, не відповідає дійсності, оскільки у наданих слідчим на обґрунтування клопотання матеріалах, відсутні будь-які постанови або інші докази, які б вказували що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, як зазначає апелянт в апеляційній скарзі, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали, мотивував своє рішення посилаючись на статтю 170 КПК України, яка викладена в старій редакції та на час постановлення оскаржуваного рішення втратила чинність.

Окрім цього, враховуючи те, що розгляд клопотання проводився без повідомлення власника майна, то строк на апеляційне оскарження, відповідно до ст. 395 КПК України, апелянтом не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 30.12.2016 року було постановлено без повідомлення власника майна, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

30.12.2016 року старший слідчий першого ВРКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), належних ТОВ «Мередіан Прінт», ТОВ «Інвайт Лтд», ТОВ «Ельба Трейд», ТОВ «Бліс Ліберті», ТОВ «Глорі Групп», ТОВ «Лацо Трейд», ТОВ «Мокко.Ко», посилаючись на те, що зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

30.12.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки директоромТОВ «Мередіан Прінт» ОСОБА_6 в частині накладення арешту на грошові кошти цього товариства, які знаходяться на рахунках №№ рахунок № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих товариством у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на рахунки яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на рахунки останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, оскільки це майно отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Зокрема, старший слідчий в клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, вказує, що вказане майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. При цьому він, як на правову підставу накладення арешту на майно, посилається на ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України в редакції, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність відповідно до Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року. В свою чергу, 28 лютого 2016 року ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VІІІ від 10 листопада 2015 року теж втратила чинність і з цього числа діє ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року.

Отже, старший слідчий, який ініціював внесення клопотання про арешт майна, при визначенні правової підстави для арешту майна, завдань та мети такого арешту мав керуватися ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України в редакції, яка вступила в силу 28 лютого 2016 року відповідно до Закону України № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року, однак він в клопотанні, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, керуючись нормою закону, яка втратила чинність, визначив правову підставу і мету арешту майна, які є взаємовиключними, причому, навіть за тією редакцією ст. 170 КПК України, яка втратила чинність з 11 грудня 2015 року.

Таким чином, клопотання старшого слідчого було розглянуто як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя, хоча і послався в оскаржуваній ухвалі на діючу редакцію ст. 170 КПК України, однак, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути це клопотання прокурору для усунення недоліків.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідально до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, зазначена вище норма закону слідчим не дотримана, оскільки у наданому на розгляд слідчому судді клопотання про накладення арешту на майно, жодні додатки, тобто матеріали які додаються до клопотання на його обґрунтування, не зазначені.

Окрім цього, в наданих матеріалах судового провадження відсутній витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже колегія суддів позбавлена можливості належним чином встановити щодо яких саме Товариств проводиться досудове розслідування.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках №№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритихТОВ «Мередіан Прінт» у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в цій частині, як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого в частині, що стосується накладення арешту на кошти на рахунках ТОВ «Мередіан Прінт» у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна цього товариства, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Мередіан Прінт» ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відкритих у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: ТОВ «Мередіан Прінт» : рахунок № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; ТОВ «Інвайт Лтд» код 40043702: рахунок № НОМЕР_3 (Долар США), 2400 (Євро), НОМЕР_3 (українська гривня), НОМЕР_4 (українська гривня); ТОВ «Ельба Трейд» код 40028283: рахунок № НОМЕР_5 (українська гривня); рахунок № НОМЕР_6 (українська гривня); ТОВ «Бліс Ліберті» код 39931451: рахунок № НОМЕР_7 (українська гривня); ТОВ «Глорі Групп» код 40445421: рахунок № НОМЕР_8 (українська гривня), № НОМЕР_9 (українська гривня); ТОВ «Лацо Трейд» код 39929526: рахунок № НОМЕР_10 (українська гривня), № НОМЕР_11 (українська гривня), № НОМЕР_12 (українська гривня), № НОМЕР_13 (українська гривня); ТОВ «Мокко.Ко» код 39755051: рахунок № НОМЕР_10 (українська гривня), № НОМЕР_11 (українська гривня), № НОМЕР_12 (українська гривня), № НОМЕР_13 (українська гривня) скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Мередіан Прінт» у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого першого ВРКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 в частині накладення арешту на майно, належного ТОВ «Мередіан Прінт» , а саме грошових коштів, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих ТОВ «Мередіан Прінт» у банківській установі АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005).

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/714/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1