Справа № 206/7004/16-к
Провадження № 1-в/206/893/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2016року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2016 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру в умовах надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_5 , який знаходиться на примусовому лікуванні на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.03.2013 року у лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2014 року примусові заходи медичного характеру змінено на перебування в умовах відділення із звичайним наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2016 року примусові заходи медичного характеру змінено на перебування в умовах надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення письмової заяви.

Представник заявника повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав до суду заяву в якій письмову заяву підтримав та просив розглядати справу за їх відсутності.

ОСОБА_5 повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, надав до суду заяву, посвідчену лікарем, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення письмової заяви не заперечував.

Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст.95 КК України ( 2341-14 ) введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України ( 1003-05 ). При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

В письмовій заяві та акті № 264 від 06.12.2016 року психіатричного освідування хворого ОСОБА_5 вказано, що перебуваючи на амбулаторному примусовому лікуванні, стан хворого декілька поліпшився, та продовжує мати місце поганий сон та роздратованість, останній потребує подальшого надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку. Комісія лікарів зробила висновок, що ОСОБА_5 рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру в умовах надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради, задовольнити, та продовжити ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру в умовах надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503,512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд
УХВАЛИВ:

Письмову заяву Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1