Ухвала
іменем україни
26 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003982,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт Кушугум
Запорізького району Запорізької області,
громадянина України,
який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
такого, що не маєсудимості,

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8530 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову змінено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 16530 грн матеріальної шкоди та 15000 грн моральної шкоди.
У решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 20 листопада 2016 року, приблизно о 02.50 год., знаходячись у приміщенні розважального центру «Капіталіст» (за адресою: пр. Соборний, 92 в м. Запоріжжі), на грунті раптово виниклих неприязних стосунків із раніше не знайомим ОСОБА_5 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок чого заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначну втрату працездатності.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд у порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не обґрунтував розміру моральної та матеріальної шкоди, не врахував усіх обставин справи та визначив відшкодування у завищеному, на його думку, розмірі. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується доводів засудженого про неправильність вирішення апеляційним судом цивільногопозову, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 128 КПК потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК, а за необхідності застосовуються норми ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із копії ухвали апеляційного суду убачається, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості позову потерпілого та його розміру в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції врахував, що всі витрати, зазначені у позові, він поніс внаслідок вчинених щодо нього незаконних винних дій засудженим, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженням здоров`я та майна потерпілого. Розмір відшкодування у цій частині підтверджений приведеним у судовому засіданні розрахунком і є правильним.

Тому, доводи засудженого про необґрунтоване задоволення цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними.
Що стосується тверджень засудженого ОСОБА_4 про невмотивоване збільшення апеляційним судом моральної шкоди, то вони є неспроможними.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Як вбачається з судового рішення, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому було визначено з урахуванням його моральних страждань з вини засудженого, конкретних обставин справи, а також із засад розумності, виваженості та справедливості і підстав вважати його необґрунтовано завищеним, немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, є законною та вмотивованою.

Таким чином, цивільний позов в частині розміру відшкодування потерпілому моральної та матеріальної шкоди апеляційним судом вирішено з дотриманням вимог чинного законодавства.
Переконливих підстав для скасування судовогорішення з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 не вбачається.
З урахуванням вищенаведеного, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3