Справа № 444/1004/17
Провадження № 1-кп/444/105/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Жовква кримінальне провадження № 0000378 від 17.03.2017 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
13 березня 2017 року, в період часу з 12 год. 22 хв. до 12 год. 27 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в торговому залі магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», по вулиці Шевченка, 23 «А» у м. Дубляни Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі стелажа викрав три бляшані банки «ікри лососевої зернистої», кожна вагою 100 грам та вартістю 115, 49 грн., які заховав в кишеню куртки, та не розплатившись вийшов з приміщення магазину, чим завдав ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД» матеріальної шкоди на загальну суму 346, 47 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім цього, 15 березня 2017 року, в період часу з 18 год. 56 хв. до 18 год. 58 хв., ОСОБА_4 знаходячись в торговому залі магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», що по вулиці Шевченка, 23 «А» у м. Дубляни Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, зі стелажа викрав три бляшані банки «ікри лососевої зернистої», кожна вагою 100 грам та вартістю 115, 49 грн., які заховав в кишеню куртки, та не розплатившись вийшов з приміщення магазину, чим завдав ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД» матеріальної шкоди на загальну суму 346, 47 гривень
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування 28 квітня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, узгоджують вид і розмір покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - штраф у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.; за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.; за ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та представником потерпілого, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання із застосуванням ст. 69, 70 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Вказані злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченого взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 384, 424, 469, 471-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду, укладену 28 квітня 2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення у кримінальному провадженні № 0000378, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 17.07.2017 року .

ОСОБА_4 визнати винним та засудити :

- за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн . 00 коп.,
- за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 00 коп.;
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 00 коп.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1