Справа № 296/993/17
УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Житомирі скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0001435,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001435 за ознаками, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України як таку, що винесена передчасно.

Подана скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на вироку суду, який заявник у поданій ним заяві не оспорює, стверджуючи про безпідставність рішення слідчого, що обгрунтоване негативною характеристикою заявника, ненадання належної правової оцінки документам, що підтверджують факт неодноразового допиту заявника ОСОБА_5 без присутності захисника, що на переконання заявника вказує на однобічність досудового розслідування.

Заявник, який взяв участь у судовому засіданні в режимі відеконференції, доводи скарги підтримав повністю та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Начальник слідчого відділу прокуратори Житомирської області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог скаргу заперечував, посилаючись на проведений допит ОСОБА_5 , негативну характеристику заявника та наявний обвинувальний вирок відносно заявника, вказував на відсутність порушення права заявника на захист, у зв`язку з чим просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши доводи скарги та матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом прокуратури Житомирської області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001435 за фактом порушення права на захист ОСОБА_3 окремими посадовими особами МВС України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.

Постановою начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30.12.2016 року кримінальне провадження за №0001435 від 29.12.2015 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0001435 від 29.12.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України, слідчий посилався на те, що на даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у Криворізькій УВП №3, неодноразово судимий, перебував у розшуку, у т.ч. міжнародному за вчинення ряду тяжких злочинів, перебуває на профілактичному обліку як схильний до нападу, що на думку слідчого ставить під сумнів здійснення на таку особу психологічного тиску. Також в оскаржуваному рішенні зазначається, що відвідування ОСОБА_3 здійснювалося з дозволу слідчого. Будя-який психологічний тиск з його боку на ОСОБА_3 не чинився.

Однак слідчий суддя не погоджується із даним висновком слідчого, оскільки він не ґрунтується на належно встановлених та досліджених фактичних обставинах кримінального провадження і не підтверджується ніякими належними та до пустими доказами у їх сукупності.

Оскаржувана постанова слідчого містить посилання на допит як свідка колишнього начальника оперативних розробок ДКР МВС України ОСОБА_5 , який показав, що дійсно відвідував останнього в умовах СІЗО Житомирської установи виконання покарань у зв`язку з тим, що у коло його посадових обов`язків на той час входило супроводження в особливо важливих та резонансних справах та здійснював оперативне супровід справи за фактом замовного вбивства у якому обвинувачувався ОСОБА_3 .

Водночас, ОСОБА_3 у заяві від 10.11.20165 року прямо вказував на працівника міліції ОСОБА_5 як особу, яка здійснювала на нього психологічний тиск для дачі показань та вказував про численні факти відвідування слідчого ОСОБА_3 під час його перебування в Житомирській установі виконання покарань за відсутності захисника.

З наявного в матеріалах закритого кримінального провадження протоколу допиту як свідка ОСОБА_5 від 23.12.2016 року вбачається, що відвідування арештованого ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятора Житомирської установи виконання покарань №8 проводилося разом з іншим слідчим, оскільки для спілкування був необхідний дозвіл, який міг надати лише слідчий. Також ОСОБА_5 вказує, що прибув в СІЗО не для того, щоб спілкуватися із ОСОБА_3 , а для проведення оперативних заходів в рамках оперативно-розшукової справи. Процесуальні документи не складалися, можливо складалися слідчим, точно не пам`ятаю. Слідчі дії проводились слідчим не в моїй присутності.

Водночас, особа такого слідчого, разом з яким відбувалися відвідування ОСОБА_3 під час його перебуванні в умовах СІЗО лишилась не встановлена, дійсні обставини відвідувань заявника колишнім працівником міліції ОСОБА_5 , як і питання проведення слідчих чи процесуальних дій за участі ОСОБА_3 , та питання складання процесуальних документів, органом досудового розслідування лишились не з`ясовані, так само як слідством не з`ясовано та не надано оцінки доводам заявника щодо порушення його права на захист.

При цьому, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий вдається до аналізу характеризуючих даних особи ОСОБА_3 , вказуючи на наявність вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2012 року, яким заявника визнано винним у вчинені ряду тяжких злочинів, натомість жодним чином не аналізуючи, в чому саме полягає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України, та не зазначає мотивів його відсутності в діях колишнього начальника оперативних розробок ДКР МВС України ОСОБА_5 .

Наявність в матеріалах вказаного закритого кримінального провадження копій вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2012 року відносно ОСОБА_3 за ст. 129 ч. 1, 263 ч. 1, 348, 115 ч. 2 п. 1, 5, 6, 8, 11, 12, 13, 70 КК України, а також постанови старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області від 29.12.2015 про закриття іншого кримінального провадження №420 150 8 від 08.10.2015 за фактом неправомірних дій співробітників Бердичівської ВК №70 під час застосування заходів фізичного впливу щодо засудженого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 365 КК України, не може свідчити про дотримання слідчим вимог КПК України щодо проведення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та забезпечення прийняття законного та неупередженого рішення.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування по заяві ОСОБА_3 проведено не у повному обсязі, а прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження не може лишатися в силі, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 30 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0001435 від 29 грудня 2015, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001435 повернути до прокуратури Житомирської області для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1