У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_11 про перегляд вироку Солом'янського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Солом'янський районний суд міста Києва вироком від 13 березня 2015 року засудив ОСОБА_5 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк дев'ять років.

Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 27 жовтня 2015 року вказаний вирок щодо ОСОБА_5 залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 7 грудня 2016 року зазначені судові рішення щодо ОСОБА_5 залишив без зміни.

13 квітня 2017 року захисник ОСОБА_11 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 на підставі пункту 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Суддя Верховного Суду України ухвалою від 24 квітня 2017 року повідомив захиснику про невідповідність його заяви вимогам статей 445, 448, 449 КПК та встановив строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків - до 22 травня 2017 року.

На виконання ухвали судді Верховного Суду України ОСОБА_11 подала доповнення до заяви про перегляд судового рішення щодо ОСОБА_5, яке надійшло до Верховного Суду України 19 травня 2017 року.

У заяві захисник ОСОБА_11 порушує питання про перегляд постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень на підставі пункту 1 частини першої статті 445 КПК у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Захисник, даючи свою оцінку доказам у справі, ставить під сумнів встановлені судом обставини вчинення злочину. Зазначає, що постановлені у справі судові рішення не відповідають вимогам статті 370 КПК. Вважає, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано неправильно. Наводячи свої обґрунтування, твердить, що її підзахисний вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 при перевищенні меж необхідної оборони. На підтвердження наявності неоднакового застосування матеріальної норми захисник додав до заяви копії ухвал колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2013 року, 21 серпня 2014 року, 2 вересня 2014 року, 2 грудня 2014 року, 13 січня 2015 року, 10 грудня 2015 року та 7 березня 2017 року.

Захисник просить скасувати зазначені судові рішення щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про наступне.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК.

Законодавством встановлено й вимоги до заяви про перегляд судового рішення (стаття 448 КПК). У заяві серед іншого має бути зазначено обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Підстава, передбачена пунктом 1 частини першої статті 445 КПК, визначає необхідність здійснення заявником порівняння судових рішень на предмет однаковості/неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що повинно бути відображено в ухвалах касаційного суду у різних справах, і ця норма має бути по-різному реально застосована судом касаційної інстанції під час розгляду справ за касаційною процедурою.

Захисник ОСОБА_11, наполягаючи на неправильній кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5, хоча й послалася у своїй заяві на статті 36, 118 КК як на норму права, передбачену законом України про кримінальну відповідальність, яка, на її думку, неоднаково застосована у рішенні, про перегляд якого порушено питання у заяві, та рішеннях, доданих для порівняння, проте не конкретизувала у чому саме полягає неоднаковість правозастосування, з урахуванням формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Тобто у заяві не зазначено у чому вбачається подібність правовідносин в рішенні, яке оскаржується, та у порівнюваних судових рішеннях; відсутнє порівняння змісту цих рішень із зазначенням того, в чому саме полягає неоднакове застосування однієї і тієї самої норми матеріального права в рішенні, про перегляд якого подано заяву.

Фактично ж доводи заяви у цій частині зводяться до заперечення обставин вчинення злочину, встановлених судом, та необхідності їх переоцінки, що не входить до повноважень Верховного Суду України.

Як убачається зі змісту рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, а також доданих до заяви ухвал від 11 червня 2013 року, 21 серпня 2014 року, 2 вересня 2014 року, 2 грудня 2014 року, 13, січня 2015 року, 10 грудня 2015 року, 7 березня 2017 року, то касаційний суд в усіх випадках перевірив правильність кваліфікації дій засуджених, виходячи із фактичних обставин, встановлених судами факту (місцевим та апеляційним судами).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що заява захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи до провадження за заявою захисника ОСОБА_11 про перегляд вироку Солом'янського районного суду міста Києва від 13 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10