АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11-cc/790/496/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/3259/17 ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року судова колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
заявника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року скаргу ОСОБА_7 , подану в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яка полягає у зобов`язанні вчинити певні дії, повернуто заявникові.

Повертаючи скаргу ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що скарга була подана до суду 02 березня 2017 року, з пропуском строку оскарження на 26 днів, без зазначення причин поважності пропуску строку, за відсутності порушення питання поновлення пропущеного строк , та виходив з положень п.3 ч. 2 ст. 304 КПК.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року, постановити нову, якою зобов`язати суд першої інстанції розглянути його скаргу по суті викладених в ній доводів.
На думку апелянта, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо повернення його скарги, прийнявши таке рішення безпідставно. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції суперечать положенням Пленуму ВСУ №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при цьому вважає прийняте судом першої інстанції рішення, як за офіційну відмову слідчого судді у здійсненні правосуддя. Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення апелянта, думку прокурора, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя обґрунтовано виходив з того, що перебіг строку оскарження бездіяльності слідчого розпочався з 24 січня 2017 року та закінчився відповідно до норми частини 1 ст. 303 КПК України 03.02.2017 року. Зі скаргою ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді 02.03. 2017 року, тобто з пропуском строку. Питання про поновлення строків ним в скарзі не заявлялося і не наводились поважні причини пропуску строків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги обчислюється з дня отримання особою її копії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується зі слідчим суддею щодо повернення скарги заявнику з підстав пропуску останнім строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Під час розгляду апеляційної скарги заявник також посилався на те, що він недовіряв слухати справу слідчим суддею ОСОБА_1 , між тим на підтвердження того, що ним слідчому судді заявлявся відвід у порядку передбаченому 75-79 КПК України не надав докази. Дійсно у скарзі ОСОБА_7 зазначив, що направляє скаргу до Київського районного суду, але тільки не суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Але, як того вимагає ч.5 ст. 80 КПК України свої вимоги щодо відводу не мотивував і розцінювати це посилання як заяву про відвід не можна.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ч.3 ст.407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_7 , поданої в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000194 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий - ОСОБА_2
Судді - ОСОБА_3
ОСОБА_4