АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/32/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/293/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 26 квітня 2017 року у режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні №0003947 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, з середньою освітою, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз : -06.11.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у вигляді позбавленні волі на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 06.11.2015р., остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 10 (десять) днів.
Запобіжний захід залишено тримання під вартою до вступу вироку у закону силу.
Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.
Зарахувано у строк відбування покарання час тримання під вартою ОСОБА_6 з 13.00 год. 15.12.2015р. по день набрання вироком законної сили, з урахуванням вимог, передбачених ч.5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.2015р.
Віришено питання з речовими доказами .
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить застосувати до нього більш м`який від покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить, вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання Ухвалити на підставі п.3 ч. 1 ст. 407 КК України свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років

В іншій частині вирок Нікопольського міськрайонного суду від 18.11.2016року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

За вироком суду ОСОБА_6 визнанно винним при наступних обставинах:

ОСОБА_6 , 15.11.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. знаходився в приміщенні супермаркету « 33 квадратних метра» по вул. Першотравнева 6/1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 15.11.2015 року, приблизно о 14 год. 10 хв. Скориставшись там, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини відділу побутової техніки, розташованої в приміщенні зазначеного супермаркету, звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав медіаплеер мережевий MAG 260OC Android WI-FI. вартістю 1525 гривень, який належить ТОВ « МАКСИ ТРЕЙД», чим заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна/крадіжка/, вчинена повторно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що він щиросердно визнає свою провину, кається у вчиненому. Вважає що при розгляді його справи суд першої інстанциіі не взяв уваги всі пом`якшувальні обставини , а саме, що під час умовного терміну він перебував під домашнім арешт відзначався, від слідства не переховувався, за місцем прописки характеризується позитивно, проживає з матір`ю пенсійного віку. Просить пом`якшити йому міру покарання та призначати більш м`який від покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_8 , вважає, що вирок відносно нього є незаконним і несправедливим в частині призначеного покарання та підлягає скасуванню на підставі ч.1 ст.414 КПК України, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, вважає що судом першої інстанції не дотримано положення ст. 65 КК України, абз. 1 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Суд під час прийняття рішення про призначення ОСОБА_6 покарання, в порушення вимог закону належним чином не врахував, що засуджений вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності та бажання виправдати свої умисні дії вигадав версію про те, що він добровільно не видавав предмет злочину та відносно нього застосовувались незаконні методи досудового розслідування зі сторони працівників Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.Однак дана версія під час досудового розслідування та судового розгляду свого документального та фактично підтвердження не знайшла.Судом не взято до уваги особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий до реального позбавлення волі за корисливі злочини, зверає увагу на те, що 06.11.2016 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Акользіна визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який набрав законної сили. Не враховано той факт, що після постановлення вироку минуло 10 днів, та ОСОБА_6 вчиняє новий корисливий злочин - зазначене свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став.Зазначене свідчить про відсутність у засудженого наміру твердо стати на шлях виправлення та перевиховання, вказує на бажання уникнути покарання за вчинений умисний злочин.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 , підтримав свою апеляційну скаргу прохав її задовольнити, пом`якшити йому покарання., прохав залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора.

Прокурор частково підтримав апеляційну скаргу прокурора ,просив вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити на підставі п.3 ч. 1 ст. 407 КК України свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 років , на підставі ст.71 КК України частково приєднати до покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 06.11.2015 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років., апеляційну скаргу обвинуваченого - залишити без задоволення,

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши в стадії підготовки справи до апеляційного розглядутехнічний запис перебігу судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора не підлягають задоволенню виходячи з наступного

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах, досліджених судом, яким у відповідністю зі ст.374 КПК України судом була надана належна оцінка у вироку і в апеляційних скаргах не оскаржується.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що до міри покарання призначеної судом першої інстанції, то на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 50 КК України, загальних засад призначення покарання та ст.65 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, вважає, що судом першої інстанції всі положення на які посилається прокурор у апеляційній скарзі як на такі, що є безумовною підставою для призначення покарання більш суворого ніж призначено судом першої інстанції у вироку повністю враховано.

Згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією частини 2 статті 185 КК України саме таке як просив призначити прокурор. При цьому обгрунтовано застосував вимоги ст. 71 КК України і призначив покарання згідно вимог Закону у видіпозбавлення волі.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо надмірної суворості призначеного останьому судом покарання, яке на його думку, не відповідає вимогам ст.65 КК України, та можливості обрання йому більш м`якої міри покарання, виходячи з наступного.

На думку колегії суддів, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі виконав вимоги ст ст.50,65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, який визнав провину у скоєному злочині в повному обсязі, на обліку у лікаря психіатра на час скоєння злочину не перебував ( т.1, а.кп.82 ),перебуває на обліку у лікаря- нарколога з листопада 2014року (а.п.83, т.1). Не працював, за місцем проживання характеризується задовільно( т.1, а.кп.86), раніше судимий ( т.1, а.кп.84-85,87-86),

До обставин що пом`якшують покарання судом першої інстанції у відповідності до ст.66 КК України, віднесено каяття, обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - судом не встановлено.
Крім того, призначаючи покарання суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 може бути обрано виключено у вигляді позбавлення волі, в межах покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням того, що обвинувачений має не відбутий термін покарання , призначений за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2015року (а.кп.87-88т.1), кримінальне правопорушення вчинив в період не відбутого строку у період випробування через 10 днів після винесення вироку, та призначив покарання як за ч.2 ст. 185 КК України так і остаточне з застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України достатнє для його подальшого виправлення, перевиховання та запобігання здійснення вчинення нових злочинів.

Дані про особу обвинуваченого на які він посилаться в апеляційній скарзі є характеризуючими ОСОБА_6 даними, яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обранні покарання останньому .

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом враховано всі аргументи на які посилається як обвинувачений так і прокурор у апеляційних скаргах, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є законним обґрунтованим і таким, що не підлягає скасуванню, т.я. при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання та призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Всі підстави на які посилається прокурор та обвинувачений у обґрунтування апеляційних скарг судом першої інстанції враховано і призначено покарання передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України.

Істотних порушень кримінально процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по кримінальному провадженню судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування або зміни , колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 18 листопада 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Запобіжний захід - тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4