У Х В А Л А
22.06.2017 Справа №607/7869/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 10 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 10 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження №0032008 від 12.12.2014 року.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Однак із таким висновком погодитися неможливо, виходячи із наступних причин.

Як вбачається із скарги та долучених до неї документів, досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000507 ведеться із 12.12.2014 року, оскаржувана постанова прийнята 10 квітня 2015 року, із скаргою скаржник звернувся 20.06.2017 року.

Будь яких доказів про те, коли саме скаржникам стало відомо про прийняття оскаржуваної постанови слідчому судді не надано, як і не надано доказів, що на протязі більше двох років скаржник зверталися із заявами про інформування їх про хід розслідування.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні у справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. При цьому суд зазначив, що «оскільки протягом 1 року та 8 місяців заявники не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги, права скаржників на справедливий судовий розгляд не були порушені, незважаючи на той факт, що суд апеляційної інстанції не повідомив їх про винесення рішення, що й унеможливило їх звернення з касаційного скаргою у встановлені законом строки.»

Застосування строків має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних учасників від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Будь які відомості про те, що на протязі двох років скаржник звертався із заявами до правоохоронних органів про інформування їх про хід розслідування не надано.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до переконання, що скаржник на протязі невиправдано значного часу - двох років, не проявляв належної зацікавленості в перебігу розслідуванні кримінальної справи, не зверталася до органів розслідування із заявами про інформування їх про хід розслідування, хоча мав можливість це зробити, враховуючи існування встановлених законом строків досудового розслідування, слідчому судді не надано доказів часу одержання ними копії постанови про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає пропущеним строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, зважаючи, що скаржником пропущено строк на звернення до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, з огляду на те, що скаржники не порушує питання, щодо поновлення пропущеного строку, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню скаржнику разом із всіма доданими документами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 303, 304, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 10 квітня 2015 року внесеного до ЄРДР за №0000507 від 12.12.2014 року повернути скаржнику.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1