Справа № 545/1804/17
Провадження № 1-в/545/430/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації НВК № 65 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава у режимі відео конференції з НВК № 65, клопотання засудженої:

ОСОБА_5 , уродженки: м. Каховка Херсонської області, гр. України, українки, мешканки: АДРЕСА_1 , не заміжньої, раніше судимої:

- 02.06.1998 року, Каховським районним судом Херсонської області за ст. 229-6 ч. 1, 14 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнена умовно достроково 05.07.1999р. на 1 місяць 23 дні,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернулась засудженої ОСОБА_5 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона відбула частину призначеного покарання і стала на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджена клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор та представник адміністрації НВК № 65 в судовому засіданні проти клопотання заперечували, так як засуджена не досягла необхідного рівня виправлення так як за час відбування покарання має 1 стягнень, заохочення відсутні, розглядалась комісією НВК № 65 на пільги: щодо зміни умов тримання, пом`якшення покарання та умовно-дострокового звільнення, в яких їй було відмовлено, а тому відсутні підстави для задоволення подання про її умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши пояснення засудженої, думку прокурора та представника НВК № 65, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 засуджена 15.10.2012 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. 17.02.2016 р. ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст. 72 ч.5 КК України, ст. 1 ч. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року зараховано у строк основного покарання період з 4.08.2012 року по 28.05.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку: 04.08.2012 року. Кінець строку: 10.04.2019 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджена ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі з 14.05.2014 року.

За час відбування покарання в установі НВК № 65 засуджена зарекомендувала себе наступним чином за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання мала одне стягнення, заохочень не має.

Рішенням комісії НВК №65 від 16.03.2016 року в зміні умов тримання ОСОБА_6 відмовлено, як такій що не стає на шлях виправлення.

Рішенням комісії від 17.10.2016 року щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено, як такій що не стала на шлях виправлення.

Рішенням комісії від 15.06.2017 року щодо умовно - дострокового звільнення відмовлено, як такій що не довела своє виправлення.

Також встановлено, що засуджена не прагне сумлінним ставленням до праці та поведінкою спокутувати свою провину. На даний час немає відповідних матеріалів щодо вирішення місця проживання та місця працевлаштування, засуджена не впевнена в своїх намірах на життя після звільнення Позитивних планів на майбутнє не висловлює.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК ( 2341-14 );

За даних обставин, суд вважає, що засуджена ОСОБА_5 своє посередньою поведінкою не довела своє виправлення і у суду відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні її клопотання, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1