Справа № 199/1975/17
УХВАЛА
2017 року березня місяця 22 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0003619 від 22.12.2016 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю :

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти заявленого клопотання.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали необґрунтованим клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою і заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт. Прокурор заперечував проти такого клопотання сторони захисту.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до письмових матеріалів кримінального провадження, строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закінчується 22.03.2017.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше судимі, обвинувачуються у вчинені злочину середньої тяжкості. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності його вини, обвинуваченим загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Крім того продовження запобіжного заходу необхідне для виключення можливості обвинувачених переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України

Також, суд бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини (остаточне від 10 травня 2011 року) у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченими.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більше м`який домашній арешт не підлягає задоволенню.
На підставі ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити розмір застави обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 20 мінімальних заробітних плат, що складає 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 20 травня 2017 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб до 20 травня 2017 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень.

У разі внесення застави на обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпро без дозволу прокурора, суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

У разі невиконання цих обов`язків, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

В клопотанні захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя:
22.03.2017