Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2122/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин угоду про примирення від 11 жовтня 2016 року, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000264 від 25 вересня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, раніше судимого 14.03.2005 року Гусятинським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільненого 23.08.2007 року постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17.08.2007 року умовно - достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 19 днів; 10.02.2010 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 76 п. 2,3,4 на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 07.06.2010 року Кременецьким районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 10.02.2010 року та остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільненого 28.12.2012 року за постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.12.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1рік 3 місяці відповідно до ст.81 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 10 вересня 2016 року, приблизно о 22:00 год., перебуваючи поблизу території колишньої тракторної бригади, що в с. Яблунів, Гусятинського району, яка не охороняється та належить ОСОБА_4 , виявив металеву огорожу і вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 попросив свого знайомого ОСОБА_7 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, допомогти йому демонтувати одну секцію металевої огорожі, розміром 3,1 х 1,63 м., що слугувала огорожею недіючої тракторної бригади, повідомивши останньому, що йому дозволили забрати огорожу. Після того, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, спільно із ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 підійшов до огорожі, яку розхитавши руками, демонтував від металевих стовпчиків, і з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрав одну секцію металевої огорожі, розміром 3,1 х 1,63 м., вагою 105 кг., вартістю 2,65 грн. за 1 кг. металобрухту, загальною вартістю 278,25 грн., після чого покинув місце вчинення злочину.

Викрадену секцію металевої огорожі 10 вересня 2016 року він реалізував односельчанину ОСОБА_8 . Внаслідок крадіжки ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 278,25 гривень.

Своїми діями він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно. Його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 11 жовтня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та в касаційному порядку ( ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_6 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Підозрюваний розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України згідно сформульованого обвинувачення, а також з потерпілим ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

За таких обставин, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинуваченого, його захисника, потерпілого, думку прокурора, який не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження мирової угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 11 жовтня 2016 року між ним та потерпілим ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту. Вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність негативних наслідків в результаті вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству, з`ясувавши питання, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 суд вважає, що у суду відсутності підстави для відмови у її затвердженні.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Речовий доказ по кримінальному провадженні: секцію металевої огорожі, розміром 3,1 х 1,63 метра, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого залишити в його розпорядженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 11 жовтня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 11 жовтня 2016 року покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Речовий доказ по кримінальному провадженні: секцію металевої огорожі, розміром 3,1 х 1,63 метра, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1