Справа № 127/9030/16-к
Провадження №11-кп/772/638/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002801 від 2.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.11.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 900 грн.; 04.12.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 14.09.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області скасовано іспитовий строк,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2013 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років одного місця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 20.01.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення (перебування в установі) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.07.2016 по день набрання вироку законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого 6 055,94 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди. В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 відмовлено.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 близько 22.00 год. 26.04.2015 року перебуваючи біля будинку № 107 по вул. Привокзальна у м. Вінниці, діючи умисно, маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та, бажаючи діяти саме таким чином, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпілий не втримався та впав. Услід за цим ОСОБА_7 почав наносити численну кількість ударів ногами та кулаками рук, точну кількість ударів у ході досудового слідства встановити не представилось можливим, потерпілому в область голови, обличчя, тулуба та черевної порожнини.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 792 від 25.06.2015 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота і грудної клітки з двохмоментним розривом селезінки внутрішнє - черевною кровотечею, а також підшкірні гематоми - у правій навколишній ділянці, на верхніх кінцівок, в ділянці грудної клітки і живота (на рівні, 6-8 ребер з обох боків по аскилярних лініях і у лівій поперековій ділянці) ділянки крила клубової кістки зліва.

Закрита травма живота і грудної клітки з двохмоментним розривом селезінки і внутрішнє - черевною кровотечею у ОСОБА_8 призвела для загрози для життя явищ - масивної крововтрати (29.04.2015 року під час операції з видалення селезінки, у черевній порожнині виявлено до 1,5 л крові), тому належить до тяжких тілесних ушкоджень (п.2.1.3. «л» «о» «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень»). Підшкірні гематоми ОСОБА_8 у правій навколоочній ділянці, на верхніх кінцівок, ділянки крила клубової кістки зліва належить до тяжких тілесних ушкоджень. По давності утворення вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 можуть відповідати строку вказаному у постанові 26.04.2015 року.

Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), можливо, при нанесенні ударів кулаками, нога чи іншими предметами, що за механізмом утворення не суперечать показ ОСОБА_8 , відображеними у протоколі допиту і протоколі слідчого експерименту від 06.06.2015 року. Характер і локалізація на різних поверхнях тіла тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вказують на неможливість виникнення їх лише внаслідок одного падіння з положення стоячи на площину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду таким, що підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги те, що він щиро розкаявся та має намір відшкодовувати збитки. Просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст.91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

Висновки суду ґрунтуються на доказах детально викладених у вироку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд постановив занадто суворе покарання і що судом не були враховані пом`якшуючі обставини, та необхідно застосувати ст. 69 КК України безпідставні. Суд першої інстанції врахував обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання і призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання передбачене ч. 1 ст.121 КК України, при цьому вірно застосував ст. 71 КК України.

Посилання ОСОБА_7 , про те що він багато зрозумів та стане на шлях виправлення є необґрунтованими та непереконливими.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд навів докази, дав їм відповідну оцінку і мотивував свої висновки стосовно злочину, за який його засуджено.

Доводи обвинуваченого, які зводяться до того, що суд призначив йому надмірно суворе покарання, не відповідають матеріалам кримінального провадження і вироку.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, його особи, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку та конкретних обставин справи. ОСОБА_7 призначено мінімальне покарання, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України. Тому суд вважає, що йому призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, вирок суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2017 року, яким визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом.
Суддя: