Ухвала іменем україни 14 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року залишено без задоволення заяву

ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Нікопольського міськрайонного суду від 01 березня 2011 року у відношенні її сина.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2016 року залишено без задоволення апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах її сина, а ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 14 червня 2016 року без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення у зв`язку з істотними порушеннями судами вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання згаданих положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність цих підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, вказуючи про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень із підстав істотного порушення цими судами вимог кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не навів обґрунтування своїх вимог із вказаної підстави та не зазначив, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень із урахуванням відповідних положень

ст. 412 КПК.
Натомість він зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Також ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначив, які конкретно доводи апеляційних скарг у порушення ст. 419 КПК апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3