Справа № 555/371/17
Номер провадження 1-кп/555/84/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2017 рокум.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
- у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.01.2017 р. приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою останнього, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволоділа належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «Nokia», вартістю 500 гривень, в якому містилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень та карта пам`яті «Mikro SD», вартістю 55 гривень, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на загальну суму 580 гривень. Викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 2 ст.190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_4 добровільно відшкодувала у повному обсязі під час досудового слідства, при цьому підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального злочину та правову кваліфікацію її дій за ч. 2 ст.190 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення нею кримінального правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.
Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити останній узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила суд вказану угоду, укладену між нею та потерпілим ОСОБА_5 затвердити і призначити їй узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначила, що виконає всі покладенні на неї обов`язки.
Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.
Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила (шахрайство), вчинене повторно, її дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України, та за яким належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись вимогами ст.ст. 122, 314, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 лютого 2017 року покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ядесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На вирок суду може бути подана апеляцiйна скарга до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1