Справа № 363/1771/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1490/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 001627 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Лебедівка, Вишгородського району, Київської області, громадянку України, не одружену, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, раніше не судиму, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного даним вироком основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 87948 (вісімдесят сім тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 19 копійок та моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати по справі у розмірі 613 грн. 80 коп. за проведення інженерно-технічної експертизи №8-02/1287 від 05.02.2016 року та 1761 грн. 60 коп. за проведення транспортно-трасологічної експертизи №1909/16-52 від 24.03.2016 року на користь держави.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
11.12.2015 року приблизно о 20.40 год. обвинувачена ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог п. 2.9 «а» та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала технічно справним автомобілем марки MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснювала рух по проїзній частині автодороги сполученням «Київ-Вишгород-Десна» з боку м. Вишгород у напрямку с. Хотянівка в Вишгородському районі, Київської області. На шляху прямування, проїжджаючи заокруглення дороги ліворуч, поблизу кілометрового знаку 30 + 160 м у Вишгородському районі Київської області ОСОБА_8 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, з урахуванням дорожньої обстановки, не вибрала безпечну швидкість руху транспортного засобу, що дозволяє мати змогу постійно контролювати його рух, а так само безпечно керувати ним, не впоралась з його керуванням, виїхала за межі проїзної частини праворуч, де з`їхала в кювет, скоїла наїзд на дерева та перекинулась.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля MAZDA 2 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №66/Д-2016 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: важкої політравми, ЗХСМТ, компресійно-уламкового перелому тіла ТН11 хребця ІІІ ст. з розривом хребетного стовбуру та наявністю уламків у спинномозковому каналі, важкого забою спинного мозку на цьому рівні, компресійного перелому тіла L3 І ст., нижньої параплегії Fr A, порушення функції тазових органів по типу затримки, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійної рани правої надбрівної дуги, параорбітальної гематоми правого ока, ЗТГК, забою легень, перелому 8,9 ребер справа, лівостороннього гемотораксу, правоохоронного пристінкового пневмотораксу, тораколгічному синдрому, ЗСТ, багатоуламкового внутрішньосуглобового перелому променевої кістки, перелому шиловидного відростка ліктьової кістки правого передпліччя зі зміщенням, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Також внаслідок даної дорожньо-транспортної події були травмовані інші пасажири вказаного транспортного засобу, а саме ОСОБА_10 , якій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №59/Д-2016 були спричинені легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_11 , якому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №54/Д-2016 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я строком більше 6, але не більше 21 дня.
Допущені ОСОБА_8 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .
Не погоджуючись з вказаним вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2016, зменшивши суми, які підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_8 в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 .
В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_8 усю суму матеріальної шкоди без урахування вже виплаченої обвинуваченою частини в сумі, що еквівалентна 50000 грн., про що в матеріалах справи містяться розписки.
Крім того, задовольняючи цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди в сумі 250000 гривень, судом не було взято до уваги пояснень ОСОБА_8 про її майновий стан, оскільки вона є одинокою матір`ю, та має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_12 2015 року народження, у зв`язку з народженням дитини тимчасово не працює та отримує єдиний дохід від соціальних виплат на дитину. А тому сума у розмірі 250000 гривень є неможливою для реальної виплати обвинуваченою.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який подану в інтересах обвинуваченої апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 заподіяної злочином матеріальної шкоди, суд першої інстанції припустився помилки.

Так, судом першої інстанції не взято до уваги та помилково не враховано те, що обвинуваченою було виплачено на користь потерпілої грошові кошти в розмірі, що еквівалентний 50000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що стверджується відповідними розписками та не заперечувалось самою потерпілою в суді першої інстанції.

Крім того, як вбачається з цивільного позову, потерпілою ОСОБА_9 було витрачено на лікування та реабілітацію 87948 грн. 19 коп. і вказана сума є вичерпною.

За таких обставин вирок суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди на лікування та реабілітацію підлягає зміні, шляхом зменшення суми, що підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди до суми 37948 грн. 19 коп.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченої про неврахування судом першої інстанції при визначенні розміру заподіяної потерпілій моральної шкоди майнового стану обвинуваченої, яка є матір`ю одиначкою та має на утриманні малолітню дитину, в зв`язку з чим ніде не працює, то, на думку колегії суддів, вказані доводи є безпідставними, оскільки суд, з урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої в результаті отримання нею тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона стала інвалідом першої групи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої моральної шкоди в розмірі 250 000 грн. На думку колегії суддів, вказана сума повністю відповідає завданим фізичним, моральним та психологічним стражданням потерпілої ОСОБА_9 .

Крім того, судом першої інстанції враховані положення ч.4 ст. 1193 ЦК України, яка забороняє можливість зменшення розміру відшкодування шкоди фізичною особою, залежно від її матеріального становища, у разі її заподіяння вчиненням злочину, а також те, що зазначені обставини не можуть бути визнані критеріями визначення розміру заподіяної моральної (немайнової) шкоди.
Також є безпідставними доводи захисника обвинуваченої про те, що виникненню ДТП сприяла груба необережність потерпілої, оскільки потерпілою не вчинено жодних дій, які призвели до виникнення ДТП, крім того, саме дії обвинуваченої, яка порушила вимоги Правил дорожнього руху, призвели до виникнення ДТП та настання наслідків у вигляді отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2016 року зміні в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 , а саме в частині зменшення розміру відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в решті вирок слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2016 рокущодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Зменшити розмір стягнутої з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 37948 грн. 19 коп. заподіяної матеріальної шкоди.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________________ __________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3