УХВАЛА

23 грудня 2016 року м. Хмельницький
23 грудня 2016 року слідчий СВ ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасово вилучений, під час проведення огляду місця події 22.12.2016 р., автомобіль марки «Ford Focus», із номером кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як зазначено в клопотанні, 22 грудня 2016 року близько 10 год. 30 хв. на гарячу лінію 102 надійшло повідомлення РСЦ Хмельницької області, про те що, під час перереєстрації транспортного засобу марки «Ford Focus», було виявлено невідповідності з наявною у обліках МВС України інформацією.
В ході проведення досудового розслідування, а саме під час огляду місця події було з`ясовано, що дані які вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 в якому вказаний автомобіль марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_3 , із номером кузова НОМЕР_1 , збігаються із номером кузова зазначеного автомобіля, проте не відповідають наявними у обліках МВС України даним, так як під вказаними державними номерними знаками зареєстрований транспортний засіб з іншим номером кузова.
Враховуючи вищевикладене, можна прийти до висновку, що вищевказаний автомобіль, можливо, пройшов кордон України поза митним контролем. У зв`язку з цим, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має невідповідності з наявними обліками МВС України, а тому наявні ознаки його підробки. Для підтвердження, або спростування даної інформації існує необхідність у проведенні експертизи вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також зверненням до відповідних державних контролюючих органів для отримання інформації стосовно автомобіля марки «Ford Focus», із номером кузова НОМЕР_1 .
Тому, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вилучені предмети є доказами злочинної діяльності, а також з метою забезпечення збереження зазначених речей, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, викриття інших злочинів, виникла необхідність в накладені арешту на вказаний автомобіль, з метою збереження його стану, забезпечення подальшого призначення і проведення судових експертиз, а також забезпечення виконання майбутніх цивільних позовів потерпілих про відшкодування завданої їм шкоди.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив накласти арешт на зазначений автомобіль, з метою збереження речового доказу, задля запобігання можливості його приховування, пошкодження, зникнення, відчуження.
Третя особа ОСОБА_3 заперечив щодо накладення арешту на вказаний транспортний засіб, яким він користувався.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10). Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11).
Згідно зі ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч.1). У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.2).
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
У клопотанні слідчого, всупереч вищевикладеним нормам закону, не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-
Клопотання слідчого СВ ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя