Справа № 169/735/16-к Провадження №11-кп/773/205/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000372, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Турійського районного суду від 26 січня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Обенижі Турійського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , неодружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, раніше судимий:
- вироком Турійського районного суду Волинської області від 24 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 152, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; звільнений 01 вересня 2014 року по відбуттю строку покарання;
- вироком Турійського районного суду Волинської області від 06 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки на підставі ст.ст. 75, 76 КК України,
- засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (роки) роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Турійського районного суду Волинської області від 06 червня 2016 року, остаточно визначено до відбування покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено попереднім у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 визначено обчислювати з 19 листопада 2016 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2016 року до моменту набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 17 листопада 2016 року близько 22 год. 00 хв,. з метою крадіжки чужого майна, проник на територію господарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , де через незамкнені вхідні двері проник до приміщення дровітні, звідки повторно з корисливих мотивів таємно викрав дві сітки волоських горіхів загальною вагою 18,5 кг вартістю 20 грн. за 1 кг чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 370 грн.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію своїх дій, вважає вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим. Покликається на те, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей. Просить вирок суду першої інстанції змінити та на підставі ст. 69 КК України призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Встановлені судом фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та їх кваліфікація є правильною.
При цьому, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення йому надто суворого покарання є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Призначаючи ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та врахував як характер так і суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання суд правомірно відніс щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, а також добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

По відношенню до особи обвинуваченого ОСОБА_7 також врахував його посередню характеристику за місцем проживання, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий злочин протягом визначеного судом іспитового строку, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи та умисне небажання стати на шлях виправлення.

Врахувавши усі наведені вище обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, яке за розміром є мінімальним покаранням, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднав до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину покарання за вироком Турійського районного суду від 06 червня 2016 року, остаточно визначивши до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляції про зміну вироку і застосування ст. 69 КК України та призначення йому покарання не передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити покарання нижче найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду ОСОБА_7 вказаний тяжкий злочин вчинив протягом визначеного судом іспитового строку за вироком Турійського районного суду від 06 червня 2016 року, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, на шлях виправлення не став, тому законних підстав для застосування ст. 69 КК України і призначення йому покарання більш м`якого ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарань, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Тому підстав для зміни вироку і пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, з обставин наведених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Турійського районного суду від 26 січня 2017 року відносно нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий
Судді