Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/331/17
У Х В А Л А

18 січня 2017 року слідчий суддя Придніпровський районний суду міста Черкаси
ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області юриста 2 класу ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №00000053 від 14.03.2016 за ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

У клопотанні зазначено, що встановлені під час досудового розслідування докази вчинення кримінального правопорушення стали підставою для повідомлення 04.10.2016 директору ТОВ «Азімут» ОСОБА_5 про підозру вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За відомостями підозри ОСОБА_5 як службова особа - директор ТОВ «Азімут» вступив у злочинну змову із директором ТОВ «Торгівельна компанія «Тіса-Опт» ОСОБА_7 , а також невстановленими службовими особами Національної гвардії України і службовими особами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та в листопаді 2015 року прийняли участь у проведенні переговорної процедури щодо закупівлі консервів м`ясних «Яловичина тушкована вищого ґатунку» в кількості 70 000 кг. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлених осіб, які полягали у завищенні вартості неякісної продукції, яку поставлено в грудні 2015 на адресу в/ч НОМЕР_1 НГУ, з державного бюджету України необґрунтовано витрачено 3 065 610,24 грн., якими заволоділи ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 та невстановленими на даний час службовими особами Національної гвардії України і службові особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Як докази обґрунтованості підозри слідчий долучив до клопотання копію договору №241/В33-2015 від 08.12.2015, укладений Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України в особі командира ОСОБА_8 та ТОВ «Азімут» в особі директора ОСОБА_5 ; додаток до договору №1 Спеціфікація; протокол оцінки (визначення переможця переговорної процедури закупівлі) №104 від 27.11.2015; протоколи випробувань №3 від 04.01.2016 та №445 від 10.02.2016 щодо невідповідності деяким якостям консерви м`ясної «Яловичина тушкована».

Як вказує у клопотанні слідчий і це доводив прокурор в судовому засіданні, причетність до вчинення даного кримінального правопорушення стороною обвинувачення доведена, вказав на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як з 02.11.2016 не з`являється на виклики слідчого для проведення слідчих дій, а також може незаконно впливати на свідків.

Прокурор підтримав клопотання та просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави в розмірі 960 мінімальних заробітних плат, що становить 3072000 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували з приводу застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, звернули увагу суду на недоведеність прокурором і слідчим не тільки підозри, а й ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили відмовити у обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для нього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчим суддею під час перевірки наявності обґрунтованої підозри враховано висновки Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

З урахуванням наданих прокурором доказів обґрунтування підозри ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що така підозра є непідтвердженою.

Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що замовник за договором №241/В33-2015 або зазначені державні контролюючі органи, які мають право відповідно до ЗУ «Про здійснення державних закупівель» здійснювати контроль у сфері закупівель за державні кошти, пред`явили претензію за кількістю та якістю поставленої ТОВ «Азімут» продукції.

Висновки слідчого про те, що підприємство ТОВ «Азимут» та ТОВ «ТД «Гермес» приймали участь у процедурі проведення закупівель за переговорною процедурою з метою створення штучної конкуренції та забезпечення перемоги на торгах, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, і спростовується оприлюдненою інформацією на веб-порталі Уповноваженого органу відповідно до ст. 10 Закону України «Про здійснення державних закупівель» про застосування переговорної процедури закупівлі консервів м`ясних «Яловичина тушкована вищого ґатунку» код (10.13.1) згідно ДСТУ 4450:2005 з ціною пропозиції.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, що питання недобросовісної конкуренції регулюється ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції», а від так такі дії не є кримінального карними.

Також необхідно звернути увагу, що під час визначення переможця переговорної процедури згідно з протоколом оцінки №104 від 27.11.2015 ТОВ «Азімут» лише запропонувало свою ціну, а тому така ціна не була обов`язковою для прийняття замовником, який і повинен визначати ціну найбільш економічно вигідною для нього.

Сумнівними залишається фактичні обставини, які зазначені у підозрі ОСОБА_5 щодо якості поставленого ним товару. Так, з 04.03.16 по 15.03.16 в випробувальній лабораторії ДП «Київоблстандартметрологія» Мінекономрозвитку України за ініціативою ТОВ «Азімут» була проведена окрема перевірка партії поставленої ТОВ «Азімут» на адресу в/ч НОМЕР_1 НГУ продукції в порядку арбітражного дослідження, про що складено протокол випробування №0274 ПР від 15.03.2016. Згідно даного протоколу консерви м`ясні «Яловичина тушкована» вищого ґатунку, виробник - ПП «Агроспецгосп» Тернопільська область, Бережанський район, с. Жовнівка повністю відповідають ДСТУ 4450:2005 та іншим вимогам.

Крім того, не є дослідженими фактичні обставини щодо визначеної суми, якою за висновками слідчого заволодів ОСОБА_5 разом з іншими, а саме 3065610,24 грн., при тій умові, що ТОВ «Азімут» витрачало власні кошти на придбання, пакування, навантаження-розвантаження, доставку на адресу в/ч НОМЕР_1 НГУ в грудні 2015 року в м. Київ замовленої ним продукції.

Такі встановлені обставини не переконали слідчого суддю в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити правопорушення.

Необхідно також звернути увагу, що ризики, на які посилається прокурор спростовуються відомостями клопотання, в якому слідчий взагалі не посилаються на будь-які показання як на доведеність підозри ОСОБА_5 , а документи, на які посилається сторона обвинувачення, вилучені, що на переконання слідчого судді позбавляє можливості ОСОБА_5 на сьогодні перешкоджати розслідуванню та впливати на свідків.

Також суд зауважує на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 04.10.2016, однак стороною обвинувачення не надано суду доказів про наявність спроб перешкоджання цьому провадженню з боку останнього за цей тривалий період.

Прокурором, як то вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, також не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Судом враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, не є соціальнонебезпечною особою, доказів аморального способу життя не отримано.

Таким чином всі пояснення прокурора щодо наявності ризиків слідчий суддя вважає лише декларуванням диспозиції ст. 177 КПК України без наведення належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У клопотанні слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1