Справа № 1-кс/331/2610/2016
331/5067/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погодженого прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що відповідно ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 18 березня 2014 року було призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду командир бойової машини - командир відділення розвідувальної роти та поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем, старшина ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, ст. 23, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з тим, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог зазначених вище нормативних актів, вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин:
31 квітня 2014 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилитися від проходження військової служби, не з`явився до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , до цього часу не повідомив про себе та відсутній за місцем проходження військової служби.

При цьому, поважних причин для нез`явлення до військової частини старшина ОСОБА_5 не мав, в тому числі хворобою, що перешкоджала його пересуванню не хворів, перешкод для прибуття до військової частини не мав.

Протягом періоду нез`явлення до військової частини, старшина ОСОБА_5 з приводу тяжких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, продовжуючи не з`являтись до військової частини без поважних причин.

Переховуючись від органів досудового розслідування, зазначений військовослужбовець не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби у військову частину НОМЕР_1 за наявності можливості для цього, та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляючись від військової служби до цього часу.

Після виявлення відсутності ОСОБА_5 за місцем проходження служби встановити його місцезнаходження не вдалось, при цьому перешкод для прибуття до військової частини останній не мав.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.408 КК України.

З даного приводу 13.05.2014 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

На теперішній час місце перебування ОСОБА_5 не встановлено.

22 січня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

22 січня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , його оголошено у розшук.

19 липня 2016 року слідчий військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу, по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 липня 2016 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Строк дії ухвали встановлено до 17 грудня 2016 року.

Станом на 19 грудня 2016 року ОСОБА_5 не затримано, місце його перебування не встановлене, у міжнародний розшук не оголошено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 3 ст. 190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2016 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не перебуває у міжнародному розшуку, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання прокурора залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
19.12.2016