Справа №485/1985/15-к 18.07.2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 10000542,

за апеляційними скаргами :

прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 ,

на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каттакурган Самаркандської області Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25.02.2009 р. Бродівським районним судом Львівської області за ч.5 ст.185, ст. 15, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільненого 04.04.2013 р. умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 22 дні,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

представник потерпілих ОСОБА_17

обвинувачені ОСОБА_8

ОСОБА_10

захисники ОСОБА_6 ,

ОСОБА_18 ,

ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року, з урахуванням ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року про виправлення описки у вироку, яка ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2016 року залишена без змін (т.6, а.с. 66-67, т.7, а.с.127-132).

ОСОБА_8 засуджений:
- за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

- за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

ОСОБА_10 засуджений:
- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

- ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_10 призначено у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_19 :

- за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;

- за ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_19 призначено у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 31 серпня 2016 року ОСОБА_19 оголошено у розшук, судове провадження у відношенні ОСОБА_19 зупинено до його розшуку. Тому матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у відношенні ОСОБА_19 та захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року не розглядалися, та матеріали судового провадження виділені в окреме провадження за № 11кп/784/68/17 (т.7, а.с. 45-46,61).
Постановлено стягнути з ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 :
- в рахунок відшкодування майнової шкоди на користь потерпілого ОСОБА_21 403 грн 80 коп., та на користь потерпілого ОСОБА_16 - 111 грн;
- в рахунок відшкодування моральної шкоди, з кожного, на користь потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 1000 грн, та на користь потерпілого ОСОБА_12 - 3000 грн;
- по 2000 грн. з кожного на користь потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , 6000 грн, за надання їм правової допомоги представником в кримінальному провадженні, по 1000 грн. кожному;
- на користь держави судові витрати за проведення експертиз 30813 грн 24 коп.
Визначено строк покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 (з урахуванням ухвали того ж суду від 17.05.2016 р. про усунення описки, т.6, а.с.99-100) обчислювати з дня затримання, з 13 серпня 2015 року.
Постановлено зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13 серпня 2015 року по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.
Короткий зміст вимог поданих апеляційних скарг.
Прокурор ОСОБА_5 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити:

- за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

ОСОБА_10 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Захисник ОСОБА_6 просить вирок скасувати та кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрити.

Захисник ОСОБА_18 просить вирок відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати.

Захисник ОСОБА_9 просить вирок відносно ОСОБА_10 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_10 виправдати.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор просить вирок у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 скасувати в частині призначення покарання через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі кожного обвинуваченого.

Зазначає, що обвинуваченим призначено покарання у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімальної межі санкції ч.2 ст. 127 КК України, та суд першої інстанції лише формально врахував ступінь тяжкості цього злочину та його наслідки.

Також щодо ОСОБА_10 зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений раніше був судимий та умовно-достроково звільнений, але знову вчинив злочин, тобто не став на шлях виправлення.

За таких обставин вважає, що призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 127 КК України на строк, наближений до мінімального, не сприятиме їх виправленню та запобіганню вчинення ними нових злочинів.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що дії ОСОБА_8 кваліфіковані неправильно, суд вийшов за межі висунутого обвинувачення, а призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.

На думку апелянта, при ухваленні вироку не враховано, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були лише присутні в актовому залі ПОСП «Веселий кут-3» при розмові з особами, які вчинили крадіжку, за проханням ОСОБА_19 , і що у конторі на час приїзду обвинувачених вже були присутні невідомі особи, які приїхали туди раніше, ніж ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Зазначає, що саме у відношенні тих невідомих осіб відкрито кримінальне провадження за ст. 296 КК України, а обвинувачення у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ґрунтується на припущеннях.

Просить врахувати пояснення потерпілих, які підтвердили, що ОСОБА_24 та ОСОБА_25 їх не били, а були лише присутні, і що встановленими судом обставинами вина ОСОБА_8 в інкримінованих злочинах не підтверджується. Зазначає, що суд невірно вказав про часткове визнання вини ОСОБА_8 , що не відповідає дійсності.

Оспорює доведеність вини ОСОБА_8 за за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України, вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що потерпілих привезли до контори ПОСП «Веселий кут-3» під примусом.

На думку апелянта, в цій частині висновки суду першої інстанції спростовуються показаннями свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .

Зазначає, що потерпілих привезли до контори, вони не тікали, не кликали на допомогу, та знаходились в актовому залі біля години, поки не написали пояснення, ніхто їх не зв`язував та не заважав піти, доки не напишуть пояснення.

Оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченому ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України, захисник зазначив, що легкі тілесні ушкодження, які були заподіяні потерпілим, не можуть бути оцінені як катування, і що ОСОБА_8 не мав ніякого відношення до їх заподіяння. На думку апелянта, в цій частині обвинувачення ґрунтується на припущеннях потерпілих, які зацікавлені у покаранні ОСОБА_19 .

Вважає, що обвинувачення ОСОБА_8 в організації грубого порушення громадського порядку у с. Кобзарці є недоведеним. На думку апелянта, суд безпідставно визнав ОСОБА_8 винним за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України, без врахування відмови прокурора від обвинувачення в цій частині. Зазначає, що потерпілі ОСОБА_21 та ОСОБА_16 були відсутні в судовому засіданні, а потерпілому ОСОБА_12 не роз`яснені вимоги ст. 338 КПК України щодо права підтримувати обвинувачення в суді. Вважає, що суд помилково розглядав кримінальне провадження за попереднім обвинуваченням та зробив помилковий висновок про підтримання попереднього обвинувачення потерпілими.

Наводить доводи стосовно того, що факт відкриття кримінального провадження у відношенні потерпілих свідчить про те, що дії ОСОБА_19 були правомірними.

Оспорює призначене ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 296 КК України.

Захисник ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_8 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, як необґрунтований, оскільки судом не встановлені усі обставини, вважає вину недоведеною, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, судом допущено істотні порушення норм процесуального права, неповноту судового розгляду, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Вважає невірною кваліфікацію дій ОСОБА_8 та неправильним рішення стосовно цивільного позову.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції допущені наступні порушення:

- у вироку невірно зазначено, що ОСОБА_19 та ОСОБА_8 визнали вину частково, оскільки вони не визнали вину. Обвинувачений ОСОБА_8 надавав показання російською мовою, а у вироку вони викладені українською, чим порушено вимоги ст. 29 та ч.1 ст. 68 КПК, оскільки суд не залучив перекладача для перекладу показань;

- показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_23 викладені невірно, а показання ОСОБА_14 не є аналогічними показань ОСОБА_11 . Суд перед допитом не привів до присяги потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 відповідно до вимог ч.2 ст. 352, ч.2 ст. 353 КПК та не пересвідчився чи отримали вони пам`ятку про права та обов`язки;

- при допиті свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 судом не з`ясовано, чи отримали свідки пам`ятки про права та обов`язки, чи зрозуміли вони та чи не відмовляються вони від надання показань.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховані показання свідків ОСОБА_43 , які підтвердили факт розкрадання потерпілими майна ОСОБА_19 , що підтверджує наявність обґрунтованої зацікавленості у потерпілих обмовити обвинувачених, та не надано оцінки показанням свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_41 працівників поліції, які від ОСОБА_19 отримали розписки потерпілих про визнання ними крадіжок.

Вважає, що аркуші паперу із зізнаннями потерпілих долучені до матеріалів кримінального провадження № 10000542 з істотним порушенням вимог КПК, оскільки отримані у іншому кримінальному провадженні за №10000538.

Вважає недопустимими як докази протокол огляду місця події ПОСП «Веселий Кут-3», оскільки огляд проведено без дозволу суду.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно послався на дані протоколу огляду відеозаписів, оскільки неможливо ідентифікувати потерпілих.

Вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на дані, що отримані внаслідок проведення негласних слідчих розшукових дій. Зазначає, що ОСОБА_19 , перебуваючи у СІЗО, фізично не міг користуватися мобільним телефоном та не міг дзвонити 24.09.2015 р. ОСОБА_26 . Крім того, ОСОБА_44 заперечував наявність у нього у користуванні номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

Звертає увагу на те, що висновок експерта №1055 від 14 вересня 2015 року не ґрунтується на отриманих відповідно до КПК зразках без постанови прокурора та ухвали слідчого судді. Вважає, що експерт провів дослідження формально, без дотримання встановлених методик.

Посилається на те, що згідно протоколу пред`явлення для впізнання від 13.08.2015 року потерпілий ОСОБА_23 серед пред`явлених йому для впізнання осіб вказав на ОСОБА_10 як на одну з невідомих осіб, яка 27 липня 2015 року, яка у приміщенні актового залу примушувала його писати зізнання у крадіжці зерна. Однак, згідно протоколів перегляду відеозапису від 10.08.2015 року потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 при перегляді відеозаписів впізнавали осіб, що були зображені на них, а саме ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , що в подальшому виключає можливість повторного впізнання відповідно до ч.6 ст. 228 КПК.

Зазначає, що залучені статисти є колишніми та діючими працівниками УМВС. Вказує, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2015 року за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 складені із порушенням ст. 231 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та неповнотою судового розгляду.

Посилається на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він не містить прізвища, ім`я та по батькові слідчого та прокурора; обвинувальний акт не затверджений печаткою; анкетні відомості ОСОБА_10 вказані в порушення вимог п.2 ч.2, 3 ст. 291 КПК України.

На думку апелянта, висновки суду ґрунтуються на припущеннях, зокрема висновки суду про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надали вказівку невстановленим особам відшукати потерпілих та доставити до ПОСП «Веселий кут-3», що ОСОБА_10 за грошову винагороду домовлявся з ОСОБА_19 доставити потерпілих до ПОСП, що потерпілих доставили до контори під примусом.

Зазначає, що фраза ОСОБА_19 , висловлена в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , а саме: «Хлопці, працюйте», безпідставно розцінена стороною обвинувачення та потерпілими як наказ до протиправних дій.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно не приєднав та не врахував висновок експертного лінгвістичного дослідження, який спростовує дане твердження.

Вважає, що судом покладені в основу вироку докази, які вважає неналежними та недопустимими, зокрема:

- протокол огляду відеозапису, збереженому у відео реєстраторі, вилученому в ПОСП, оскільки прокурором надана копія запису, а оригінал судом не досліджений. Крім того, зазначив, що суд відмовив у проведенні портретної експертизи, хоча ОСОБА_10 себе не впізнав на відеозапису;

- постанова про від копіювання матеріалів кримінального провадження від 28.07.2015 року, і слідчим безпідставно долучені копії розписок потерпілих, оригінали яких знаходяться в іншому кримінальному провадженні;

- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.09.2015р. відносно ОСОБА_45 . Зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про будь-який зв`язок ОСОБА_10 з ОСОБА_46 , і участь ОСОБА_47 в подіях 27.07.2015р. в с. Кобзарці невідома;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.08.2015 р., оскільки 11.08.2015 р. слідчим за участю потерпілих було проведено перегляд відеозаписів камер спостереження, де були відображені події 27.07.2015 р. та зафіксовані зображення ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 .

Оспорює кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 127 КК України. Зазначає, що відсутні підстави вважати про заподіяння сильного фізичного болю потерпілим ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 і ОСОБА_52 , та про заподіяння потерпілим моральних страждань.

Також вважає безпідставним висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки ці висновки ґрунтуються на припущеннях та під час судового розгляду жодного доказу причетності ОСОБА_10 до вчинення або керування хуліганськими діями в ФГ «Давід» не надано.

Просить врахувати, що 02.02.2016 р. прокурором в суді змінено обсяг обвинувачення, і що прокурор відмовився від обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України. Зазначив, що обвинувачення підтримував лише ОСОБА_12 особисто, але ніяких доказів причетності ОСОБА_10 до хуліганських дій не надав, керуючись лише безпідставними припущеннями.

Щодо обґрунтування доводів неповноти судового розгляду, зазначив, що судом відмовлено в задоволенні клопотань про призначення фото - портретної експертизи, судової психологічної експертизи, судової лінгвістичної експертизи, та клопотання щодо визнання доказів недопустимими.

Вважає неправильним вирок в частині вирішення цивільного позову.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
27 липня 2015 року близько 15 год., ОСОБА_19 перебував у приміщенні ПОСП «Веселий Кут-3», головою якого він є, що розташоване по АДРЕСА_3 . Зустрівшись з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , ОСОБА_19 домовився з ними, що ті за грошову винагороду доставлять мешканців с. Кобзарці ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , яких він запідозрив у крадіжці зернових культур в ПОСП «Веселий Кут-3», до будівлі контори підприємства.

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інша особа, яка оголошена в розшук (далі - особа № 1), надали вказівку іншим невстановленим особам, яких вони підшукали, прибути до села на автомобілі «Мерседес Віто» без номерних знаків для вчинення злочинів, та примусово доставили з 15 год. 44 хв. до 16 год. 11 хв. ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_53 до контори ПОСП «Веселий Кут- 3».

Потерпілих завели в приміщення актової зали, що розташований на другому поверсі будівлі контори, та, утримуючи їх проти волі у період часу з 16 год. 11 хв. до 17 год. 17 хв., шляхом нанесення численних ударів руками та ногами у різні частини тіла, спричинили потерпілим легкі тілесні ушкодження, та змусили їх написати заяви з зізнанням у вчиненні крадіжок зернових культур, за що отримали від ОСОБА_19 грошову винагороду.

Внаслідок застосування фізичної сили потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_23 у вигляді трьох саден в лівій лобній області, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої тім`яної області, садна в області лівої кісти, які утворилися від не менше 5 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_15 у вигляді синців в області повік правого та лівого ока, садна в правій виличній області, підшкірної гематоми м`яких тканин задньої поверхні грудної клітки зліва, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_13 у вигляді поверхневої рани в області лівої надбрівної дуги, синця в області нижньої повіки правого ока, підшкірної гематоми в лівій скроневій області та правої виличної області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_14 у вигляді одного синця в області верхньої повіки лівого ока, яке утворилося від одноразової дії тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_11 у вигляді садна в області лівої кисті, внутрішньої поверхні слизової верхньої губи, садна в лівій надбрівної області, множинні садна зовнішньої поверхні губ праворуч та ліворуч, підшкірної гематоми в лівій лопатковій області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 27 липня 2015 року ОСОБА_19 , маючи конфліктні відносини з головою та працівниками ФГ «Давід», що розташоване по вулиці Леніна, 42/1 в с. Кобзарці Снігурівського району Миколаївської області, діючи з хуліганських мотивів, з метою організації грубого порушення громадського порядку запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та особі № 1 вчинити хуліганські дії, на їх залякування. Останні надали згоду ОСОБА_19 , сприяти в його злочинному намірі.

На виконання вказівок ОСОБА_19 , керуючи особами кількістю не менше 7 чоловіків, близько 16 год. 55 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_10 наказали їм поїхати та вчинити хуліганські дії.

Невстановлені в ході досудового розслідування особи, на виконання цих вказівок, на автомобілі марки «Мерседес Віто», без номерних знаків, з бейсбольними бітами проникли на вказану територію, де зупинили роботу господарства, змусивши працівників тікати.

Наздогнавши працівника ФГ «Давід» ОСОБА_12 , шляхом нанесення йому численних ударів бейсбольними битами і ногами у різні частини тіла, невстановлені особи спричинили йому легкі тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин, саден та забійних ран обличчя, чисельних хаотично розташованих в області верхніх кінцівок, зливаючись між собою крововиливів та саден в області верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітини, сідниць, живота, які утворились від багато чисельних впливів тупих твердих предметів, якими могли бути ноги, предмети із сферичною поверхню (бити) та інші предмети.

Крім цього, знаходячись на території ФГ "Давід", неустановлені особи з хуліганських мотивів пошкодили мопеди, які належать ОСОБА_16 і ОСОБА_21 , заподіявши ОСОБА_16 , який є власником мопеда марки Delta, майнову шкоду в сумі 111 грн, а ОСОБА_21 , який є власником мопеда марки ZS 50F, заподіяли майнову шкоду в сумі 403 грн 80 коп. У подальшому не встановленні особи з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. За вчинення вказаних незаконних дій ОСОБА_19 передав ОСОБА_8 грошову винагороду.

Судом першої інстанції дії обвинувачених кваліфіковані наступним чином.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 :
- за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України як співучасть у катуванні, тобто, умисне заподіяння фізичного болю та фізичних страждань шляхом нанесення побоїв, з метою примушування потерпілих до вчинення дій, що суперечать їх волі, з метою отримати від них визнання дій, у вчиненні яких вони підозрюються;

- за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України як співучасть у незаконному позбавленні волі потерпілих, вчиненого щодо двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України як співучасть у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосування предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 :
- за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України як співучасть у катуванні тобто, умисне заподіяння фізичного болю та фізичних страждань шляхом нанесення побоїв, з метою примушування потерпілих до вчинення дій, що суперечать їх волі, з метою отримати від них визнання дій, у скоєнні яких вони підозрюються,

- за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 146 КК України як співучасть у незаконному позбавленні волі потерпілих, вчиненого щодо двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань,

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України як співучасть у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосування предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ), захисника ОСОБА_9 (в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 ) на підтримку поданих ними апеляційних скарг, а також пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на підтримку поданих в їх інтересах апеляційних скарг, їх заперечення на апеляційну скаргу прокурора; пояснення прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на підтримку поданої ним апеляційної скарги та його заперечення на апеляційні скарги захисників; представника потерпілих ОСОБА_17 в інтересах потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ОСОБА_21 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , яка пояснила, що у зв`язку із відсутністю претензій з боку потерпілих вона просила прийняти рішення за апеляційними скаргами на розсуд суду; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, повторно допитавши потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , а також свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_26 , повторно допитавши експерта ОСОБА_54 та дослідивши письмові докази: протокол огляду місця події території ФГ «Давид», висновки судово-медичних експертиз, а також протокол огляду відеозаписів з камери відео-спостереження та переглянувши ці відеозаписи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За епізодом обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у співучасті у катуванні та у співучасті у незаконному позбавленні волі потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , апеляційний суд, виходячи з меж висунутого обвинувачення, встановив наступне.

27 липня 2015 року близько 15 год, у приміщенні ПОСП «Веселий Кут-3», яке розташоване по вул. Леніна, 7, в с. Кобзарці Снігурівського району Миколаївської області, інша особа, судове провадження у відношенні якого зупинено до його розшуку (далі інша особа № 1), усвідомлюючи, що потерпілі будуть незаконно позбавлені волі, а саме позбавлені права вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, маючи намір на незаконне позбавлення волі щодо більше двох осіб, зустрівшись з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , домовився з ними, що ті за грошову винагороду доставлять мешканців с. Кобзарці ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , яких він запідозрив у крадіжці зернових культур, належних ПОСП «Веселий Кут-3», до будівлі контори зазначеного підприємства.

Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 надали вказівку іншим особам, які не встановлені в ході досудового розслідування (далі особи № 2), яких вони підшукали, прибути до села на автомобілі «Мерседес Віто» без номерних знаків, та примусово привезти ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , які були вказані іншою особою, до ПОСП «Веселий Кут-3», для подальшого вчинення щодо них протиправних дій.

У подальшому, діючи за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, невстановлені особи №2, разом з водієм ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_26 , у період часу з 15:44 до 16:11 год, на автомобілі «Мерседес Віто», без номерних знаків, незаконно позбавляючи волі більше двох осіб, а саме, позбавляючи права їх вільного пересування та вільного вибору місця свого знаходження, примусово доставили ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 до офісу ПОСП «Веселий Кут-3», належного іншій особі №1, та завели потерпілих до приміщення актової зали, розташованої на другому поверсі будівлі.
Реалізуючи злочинний намір, направлений умисне спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, а також на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , інша особа № 1 надала усну вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановленим особам №2, на заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, з метою їх примушування до визнання факту вчинення ними крадіжки зернових культур, належних ПОСП «Веселий Кут-3».

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в приміщенні актової зали ПОСП «Веселий Кут-3», надали вказівки іншим невстановленим особам №2, які, на виконання вказівок ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вчинили насильницькі дії щодо потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , умисно заподіявши їм легкі тілесні ушкодження, кожному, а саме:

- ОСОБА_23 у вигляді трьох саден в лівій лобній області, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої тім`яної області, садна в області лівої кісти, які утворилися від не менше 5 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею;

- ОСОБА_15 у вигляді синців в області повік правого та лівого ока, садна в правій виличній області, підшкірної гематоми м`яких тканин задньої поверхні грудної клітки зліва, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею;

- ОСОБА_13 у вигляді поверхневої рани в області лівої надбрівної дуги, синця в області нижньої повіки правого ока, підшкірної гематоми в лівій скроневій області та правої виличної області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею;

- ОСОБА_14 у вигляді одного синця в області верхньої повіки лівого ока, яке утворилося від одноразової дії тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею;

- ОСОБА_11 у вигляді садна в області лівої кисті, внутрішньої поверхні слизової верхньої губи, садна в лівій надбрівної області, множинні садна зовнішньої поверхні губ праворуч та ліворуч, підшкірної гематоми в лівій лопатковій області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею.

Виконуючи злочинні дії, якими керувала інша особа № 1, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, надали вказівки іншим невстановленим особам на незаконне позбавлення права вільного пересування потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , яких незаконно утримували в приміщенні актової зали, чим незаконно позбавили волі, у період часу з 16:11 до 17:17 години.

За вчинення незаконних дій, направлених на умисне спричинення потерпілим тілесних ушкоджень та незаконного позбавлення їх волі, інша особа № 1, яка була організатором вчинених злочинів, передала ОСОБА_8 та ОСОБА_10 грошову винагороду.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини кримінального провадження підтверджуються наступними доказами, дослідженими апеляційним судом, а також судом першої інстанції.

В суді обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вину не визнали. Водночас, не заперечували тієї обставини, що 25.07.2015 р. перебували в приміщенні будівлі ПОСП «Веселий Кут-3», оскільки приїхали до ОСОБА_19 .

Пояснили, що зі слів останнього, мешканці села вчинили крадіжку зерна з току господарства. Вони були присутніми, коли ОСОБА_19 спілкувався з мешканцями села, щоб ті написали розписки про крадіжку зерна та про те, що вони більше не будуть вчиняти крадіжки. ОСОБА_19 дав вказівку водію доставити до актової зали осіб, які здійснили крадіжки, взяв ручки та листи чистого паперу і вони разом з ОСОБА_19 заходили до актової зали, де було багато невідомих людей, а також працівник міліції.

ОСОБА_19 звернувся до хлопців та повідомив їм, що йому відомо про крадіжку зерна з току, та запропонував написати розписки, вказавши, хто, скільки вкрав, а також письмово зобов`язатись більше не красти у нього зерно.

Стверджували, що вони нікому удари не наносили, що потерпілі вільно пересувалися і їх ніхто примусово в приміщенні актової зали не утримував, а вони не надавали вказівку невідомим особам на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим. Також стверджували, що грошову винагороду від ОСОБА_19 не отримували, а ОСОБА_19 передав їм лист, в якому містилося прохання про допомогу на проведення спортивних змагань, який ОСОБА_19 спочатку взяв у них, але потім віддав через неналежне оформлення.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_8 стверджував, що між потерпілими та невідомими особами виникла бійка, яку він зупинив та запропонував потерпілим написати розписки. Потім відніс розписки ОСОБА_19 , але останній сказав розписки переписати, оскільки потерпілі не вказали в них, що в більше не будуть вчиняти крадіжки.

Однак, ці пояснення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спростовані доказами, на які послався в обгрунтування вироку суд першої інстанції, і які також досліджені повторно під час апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду повторно допитані потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали аналогічні пояснення тим, які вони надавали під час судового розгляду, на які міститься посилання у вироку.

З пояснень потерпілого ОСОБА_15 апеляційному суду вбачається, що 27 липня 2015 року невідомі особи під примусом привезли його, ОСОБА_13 та ОСОБА_23 на мікроавтобусі «Мерседес Віто» без номерних знаків до адміністративної будівлі ПОСП «Веселий Кут-3», де стали утримувати у приміщені актової зали, в якій також разом з ним утримувалися ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 . Спочатку до них зайшов ОСОБА_19 і надав невідомим особам команду: «Хлопці, працюйте».

Після чого, невідомі чоловіки, яких було приблизно 10-15, руками та ногами почали наносити йому та іншим потерпілим удари у різні частини тіла, примушуючи кожного з них написати зізнання у вчиненні крадіжки зерна з току ПОСП «Веселий Кут-3», що вони і зробили, та лише після цього їх відпустили. Після його побиття у нього носом пішла кров, і кров попала на аркуш паперу, у зв`язку із чим ОСОБА_8 надав команду переписати розписку.

Пояснив, що діями невідомих осіб за вказівкою ОСОБА_19 керували обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які надавали команди хлопцям спортивної статури, і останні виконували їх команди. Можливості самостійно покинути приміщення актової зали не мав, а коли намагався покинути приміщення, його утримали. Невідомі йому хлопці роздавали ручки та аркуші паперу для написання заяв про зізнання у крадіжці.
Потерпілий ОСОБА_13 апеляційному суду пояснив, що 27 липня 2015 року він разом з ОСОБА_15 перебував на річці, куди приїхав водій ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_26 на мікроавтобусі «Мерседес Віто», без номерних знаків, та повідомив, що їх викликає голова ПОСП ОСОБА_19 . В автомобілі також були невідомі йому особи. Його було доставлено до контори, де вже були потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також перебували невідомі особи більше 10 чоловік.

Потім зайшов ОСОБА_19 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в руках тримав ручки та листи чистого поперу. ОСОБА_19 наказав написати, хто та скільки викрав зерна з току ПОСП «Веселий Кут-3», поклав на стіл ручки папір, сказав: «Хлопці, працюйте», та вийшов із залу.

Невідомі особи, що перебували в залі, почали наносити йому та іншим потерпілим удари. Після команди ОСОБА_8 побиття його та інших припинили. Його били двоє невідомих йому чоловіків, заподіявши тілесні ушкодження. Потім, коли ОСОБА_8 надав команду, його припинили бити та дали аркуш паперу, на якому під диктовку він вимушено написав розписку, вказавши про крадіжку 10 мішків зерна, якої не вчиняв. ОСОБА_8 відніс розписки ОСОБА_19 , а потім прийшов та повідомив, що розписки треба переписати. Коли ОСОБА_8 виходив, за старшого залишався ОСОБА_10 . Також до зали декілька разів заходив ОСОБА_19 .

Пояснив, що діями невідомих чоловіків, які наносили удари йому та іншим потерпілим, керували саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Потерпілий ОСОБА_11 надав пояснення в апеляційному суді про те, що 27 липня 2015 року перебував в гостях у ОСОБА_14 , куди на мікроавтобусі «Мерседес Віто» без номерних знаків приїхав водій ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_26 та повідомив, що їх викликає ОСОБА_19 .

В автомобілі також були невідомі їм особи. Його та ОСОБА_14 було доставлено до контори, куди також доставили ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_13 . До актової зали зайшов ОСОБА_19 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в руках тримав ручки та листи чистого поперу. ОСОБА_19 запропонував написати, хто та скільки викрав зерна, поклав на стіл ручки, папір. Крім того, ОСОБА_55 сказав: «Хлопці, працюйте», та вийшов із зали.

Невідомі особи, що перебували у залі, почали наносити йому та іншим потерпілим удари. Зокрема, ОСОБА_10 казав усім писати розписки, і при цьому його почали бити декілька невідомих йому чоловіків. Тому він вимушено написав розписку про викрадання зерна, чого насправді не робив. Чистий лист паперу для написання розписки йому надав ОСОБА_10 . Після команди ОСОБА_8 , побиття його та інших припинили.

Потім ОСОБА_8 відніс розписки ОСОБА_19 , а коли повернувся, заявив, що розписки треба переписати. Його утримували в приміщенні актової зали примусово. ОСОБА_23 хотів вийти з зали, але його не випустили та почали його побиття. Керували діями невідомих осіб, які били його та інших потерпілих, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ще третя особа. Внаслідок побиття він відчував фізичний біль, але не сильний.

Потерпілий ОСОБА_14 в апеляційному суді пояснив, що був примусово доставлений до актової зали ПОСП «Веселий Кут-3», куди його та ОСОБА_11 доставили водій ПОСП ОСОБА_26 та декілька невідомих йому осіб. В актовій залі знаходилися невідомі особи та зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які заявили, що вони з правоохоронних органів, і що кожен з потерпілих вчинили крадіжку зерна, а тому повинні написати зізнання в крадіжці. Коли ОСОБА_11 почав заперечувати, останнього стали бити невідомі чоловіки, а ОСОБА_8 запевнив, що розписки напишуть усі. Коли він повідомив ОСОБА_8 , що не вчиняв крадіжку, його вдарив невідомий чоловік, і він вимушено написав розписку, яку понесли ОСОБА_19 . Також пояснив, що до актової зали завели ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_13 , і з ними зайшли ще приблизно 6 невідомих чоловіків спортивної статури. До зали зайшов ОСОБА_19 , сказав: «Хлопці, працюйте», та вийшов.

В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_23 пояснив, що 27 липня 2015 року він був під примусом доставлений до ПОСП «Веселий Кут-3», де утримували примусово у актовому залі. Коли він намагався вийти з приміщення, його примусово повернули та відразу невідомі йому особи заподіяли декілька ударів. В приміщенні також були ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . До приміщення зайшов голова ПОСП ОСОБА_19 з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в залі також були невідомі особи. ОСОБА_19 запропонував написати, хто та скільки вкрав зерна, та поклав на стіл ручки та листи чистого паперу, сказав: сказав: «Хлопці, працюйте», та вийшов. Після чого невідомі особи руками та ногами почали наносити йому та іншим потерпілим удари. Після команди ОСОБА_8 , невідомі перестали наносити удари. Коли ОСОБА_8 відносив розписки ОСОБА_19 , в залі залишався ОСОБА_10 . Невідомі особи, які були в залі, також слухались ОСОБА_10 . Розписки прийшлось переписувати та писати кількість мішків викраденого зерна. Лише після написання розписок їм дозволили залишити актову залу.

Зазначені потерпілі допитані судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України, та, окрім того, повторно допитані апеляційним судом, що позбавляє підстав доводи захисників про недотримання судом вимог кримінального процесуального закону при допиті потерпілих.

Оцінивши показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , апеляційний суд вважає їх такими, що відповідають дійсності, оскільки є послідовними та узгоджуються між собою щодо протиправних дій по відношенні до них з боку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також з показаннями допитаних судом першої інстанції свідків та наявними у кримінальному провадженні письмовими доказами, що позбавляє в цій частині підстав доводи захисників, які наведені в апеляційних скаргах.

Показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 свідчать про те, що вони буди доставлені до актової зали ПОСП «Веселий Кут-3» примусово. Невідомі їм особи спортивної статури автомобілем без номерних знаків доставили їх будівлі ПОСП «Веселий Кут-3» за вимогою ОСОБА_19 , а, отже, потерпілі були позбавлені права вільного пересування та вільного місця свого знаходження. Крім того, в приміщенні актової зали їм заподіяли легкі тілесні ушкодження за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та протягом майже години примусово утримували, оскільки потерпілі не мали змоги вільно пересуватися та залишити приміщення. Тобто, висловлені захисниками в поданих апеляційних скаргах доводи про відсутність підстав вважати, що потерпілі були незаконно позбавлені волі, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Заява ОСОБА_19 в актовій залі: «Хлопці, працюйте», є прямою вказівкою на вчинення протиправних дій, оскільки відразу після цього вислову ОСОБА_19 залишив приміщення зали, а кожному з потерпілих були видані аркуші паперу, ручки, та до них за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було застосовано насильство у вигляді умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень, і до кожного з потерпілих була висловлена вимога написати зізнання у крадіжці. Тому, відсутні підстави вважати цей вислів незрозумілим, та про необхідність призначення лінгвістичної експертизи, про що зазначили захисники в поданих апеляційних скаргах.

Окрім того, згідно поясненням свідка ОСОБА_26 в суді першої та апеляційної інстанції, він, будучи водієм в ПОСП «Веселий Кут-3», 27 липня 2015 року за вказівкою ОСОБА_19 разом з невідомими особами на мікроавтобусі «Мерседес Віто», без державного номеру, доставив до будівлі ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 .

Як слідує з показань свідка ОСОБА_27 , 27 липня 2015 року мешканці села, які перебували на поминальному обіді у столовій, яка знаходиться за будівлею ПОСП «Веселий Кут-3», бачили, як до контори невідомі особи привозили потерпілих та супроводжували їх до контори, а також заносили до будівлі предмети типу біти.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_19 не заперечував тієї обставини, що він давав усну вказівку водію ОСОБА_26 привести до контори всіх осіб, які, на його думку, вчинили здійснили крадіжку зерна.

Отже, показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_19 в суді та доводять вину ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а не свідчать на користь останніх, як вважає захисник ОСОБА_6 .

З показань свідків ОСОБА_28 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_29 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_23 , свідка ОСОБА_30 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_31 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_11 , вбачається, що 27 липня 2015 року ОСОБА_26 на автомобілі їздив по селу та збирав хлопців для бесіди в конторі з ОСОБА_19 , і що в конторі потерпілих побили невідомі особи, заподіявши їм тілесні ушкодження.

Показання допитаних в суді першої інстанції свідків узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому немає підстав вважати їх неправдивими, як зазначають апелянти. Свідки допитані з дотриманням вимог ст. 352 КПК України, що позбавляє підстав наведені захисником ОСОБА_18 доводи в цій частині.

Пояснення допитаних судом потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 підтверджені їх заявами до Снігурівського РВ УМВС, в яких міститься повідомлення про те, що 27 липня 2015 року у період часу з 17 до 18 год у приміщенні контори ПОСП «Веселий Кут-3» невідомі особи незаконно позбавили їх волі та спричинили тілесні ушкодження (т. 2, а.с. 65-69).

Показання потерпілих про те, що діями невідомих осіб керували саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , підтверджуються протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно яким:

- потерпілий ОСОБА_56 по фото впізнав ОСОБА_10 , пояснивши, що останній 27.07.2015 р. перебував у приміщенні актової зали ПОСП «Веселий Кут-3», приносив чисті листи паперу та наказував писати розписки про викрадення зерна, а також періодично надавав команди невідомим чоловікам вчиняти побиття потерпілих (т.3, а.с. 10);

- потерпілий ОСОБА_23 серед пред`явлених йому для впізнання осіб вказав на ОСОБА_10 як на одну з невідомих осіб, яка 27.07.2015 р., знаходячись у приміщенні актового залу, під час нанесення йому ударів іншими особами, примушував його писати зізнання у крадіжці зерна (т.3, а.с. 28-32);

- потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 серед пред`явлених їм для впізнання осіб вказали на ОСОБА_57 як на одну з невідомих осіб, які 27 липня 2015 року, знаходячись у приміщенні актової зали ПОСП «Веселий Кут-3», під час нанесення їм ударів іншими особами, якими він керував, та примушував їх писати зізнання у крадіжці зерна (т.3, а.с. 12-15, 16-19, 20-23, 24-27).

З наведених протоколів впізнання вбачається, що впізнання ОСОБА_8 проведено за участю його захисника ОСОБА_6 , а впізнання ОСОБА_10 за участю його захисника, які при проведенні цих слідчих дій не висловлювали будь-яких зауважень стосовно процедури її проведення. Ці слідчі дії проведені з дотриманням вимог ст. 231 КПК України, що позбавляє підстав наведені захисниками ОСОБА_18 та ОСОБА_9 про порушення вимог закону при проведенні впізнання осіб.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що в СВ Снігурівського РВ УМВС України зареєстровано кримінальне провадження №10000538 від 23.07.2015 року за фактом крадіжки зернових культур з зернотоку ПОСП «Веселий Кут-3», за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Однак, наявність зазначеного кримінального провадження, а також показання допитаних в суді свідків про вчинення потерпілими крадіжок зернових культур, на які посилається захисник ОСОБА_18 , не виключає вини ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчинені протиправних дій у відношенні кожного з потерпілих.

Як слідує з постанови слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України,до даного кримінального провадження №10000542 долучені з кримінального провадження №10000538 оригінали розписок потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які були передані ОСОБА_19 до Снігурівського РВ УМВС для приєднання до матеріалів кримінального провадження за №10000538 (т.4, а.с.1-2).

Саме ці розписки на аркушах паперу А-4 з рукописними записами від імені потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 були предметом експертного дослідження, що слідує з мотивувальної частини судово-почеркознавчої експертизи № 1055 від 14.09.2015 р. Тому відсутні підстави вважати недопустимими як доказ зазначені аркуші паперу з рукописними записами від імені потерпілий, про що зазначає захисник ОСОБА_18 .

З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1055 від 14.09.2015 р. вбачається, що рукописні записи на аркуші паперу А-4 з рукописними записами від імені потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 виконані кожним з зазначених потерпілих (т.2, а.с.84-100).

Апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом захисником ОСОБА_18 , доводи про недотримання експертом методики дослідження є голослівними, оскільки висновки експертизи містять посилання на методику дослідження та належним чином обгрунтовані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно протоколу обшуку будівлі ПОСП «Веселий Кут-3» від 29.07.2015 р., вилучено відео-реєстратор із записами з камер відео-спостереження, розташованих у будівлі ПОСП «Веселий Кут-3», а також 4 змиви речовини бурого кольору з підлоги та підвіконня, паперовий аркуш з нашаруванням у приміщені актової зали ( т.2, а.с. 106 -115). Згідно висновку судових молекулярно-генетичних експертиз № 656 та № 657 від 09.09. 2015 р., сліди крові, які виявлені під час обшуку будівлі ПОСП «Веселий Кут-3», на підвіконні та змиву з полу об`єкт №1, є кров`ю потерпілого ОСОБА_15 , а згідно висновку № 655 від 09.09.2015 р. на паперовому аркуші з нашаруванням із зали засідань - є кров`ю потерпілого ОСОБА_13 (т.2, а.с. 193-197,212-217, 202-207).

Тобто, ці висновки експертиз підтверджують пояснення потерпілих щодо їх примусового утримання в актовій залі та заподіяння їм тілесних ушкоджень.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису за 27 липня 2015 року та даних протоколу огляду відеозаписів з камер відео-спостереження, збережених у відео-реєстраторі, вилученому під час обшуку з будівлі ПОСП «Веселий Кут-3», та камери відео-спостереження, яка була встановлена на вході до будівлі, у приміщеннях коридору, кабінеті голови ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_19 та інших приміщеннях, зафіксовано наступне.

Зафіксовано, як невідомі особи з 16:11 завели потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 до будівлі ПОСП «Веселий Кут-3». З актової зали виходив потерпілий ОСОБА_23 в супроводі невідомої особи та йшли по коридору контори не на вихід, а в глибину коридору, а потім повернулися до актової зали.

ОСОБА_19 неодноразово заходив до приміщення, де знаходилися потерпілі. Також зафіксовано, що і ОСОБА_8 , і ОСОБА_10 заносили папери до кабінету ОСОБА_19 , показували їх останньому, потім виходили та заходили до актової зали, і через деякий час знову поверталися до кабінету ОСОБА_19 .

О 17:15 в кабінет ОСОБА_19 зайшла працівник бухгалтерії та передала ОСОБА_19 конверт. В свою чергу, ОСОБА_19 передав ОСОБА_8 саме цей конверт в присутності ОСОБА_10 .

Невідомі особи занесли з вулиці до кабінету ОСОБА_19 бейсбольні бити, після чого знову винесли їх на вулицю. О 17:17 потерпілі залишили будівлю (т.3, а.с. 76-111).

Таким чином, дані відеозапису, у сукупності із наведеними показаннями потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_11 , доводять ту обставину, що саме ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_19 , керували діями невідомих осіб, які заподіяли потерпілим легкі тілесні ушкодження, та примусово утримували потерпілих в приміщенні актової зали.

Пояснення потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 щодо характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних кожному з потерпілих 27.07.2015 р. під час їх примусового утримання в актовій залі ПОСП «Веселий Кут-3», їх локалізації та механізму отримання, підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, а саме:

- згідно висновку № 1084 від 30.07.2015 р., у ОСОБА_23 виявлені ушкодження у вигляді трьох саден у лівій лобній області, підшкірної гематоми м`яких тканин лівої тім`яної області, садна в області лівої кисті, які утворилися від не менше 5 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею і за ступенем тяжкості кожне з них належить до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 134-135);

- згідно висновку № 1085 від 30.07.2015 р., у ОСОБА_15 виявлені ушкодження у вигляді синців в області повік правого та лівого ока, садна у правій виличній області, підшкірної гематоми м`яких тканин задньої поверхні грудної клітки зліва, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею і за ступенем тяжкості кожне з них належить до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 126-127);

- згідно висновку № 1086 від 30.07.2015 р., у ОСОБА_13 виявлені ушкодження у вигляді поверхневої рани в області лівої надбрівної дуги, синця в облиті нижньої повіки правого ока, підшкірної гематоми в лівій скроневій області та правої виличної області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею і за ступенем тяжкості кожне з них належить до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 129-130);

- згідно висновку № 1087 від 30.07.2015 р., у ОСОБА_14 виявлене ушкодження у вигляді одного синця в області верхньої повіки лівого ока, яке утворилося від одноразової дії тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 132);

- згідно висновку № 1088 від 30.07.2015 р., у ОСОБА_11 виявлені ушкодження у вигляді садна в області лівої кисті, внутрішньої поверхні слизової верхньої губи, садна в лівій надбрівної області, множинні садна зовнішньої поверхні губ праворуч та ліворуч, підшкірної гематоми в лівій лопатковій області, які утворилися від не менше 4 впливів тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, і за ступенем тяжкості кожне з них належить до категорії легких тілесних ушкоджень (т.2, а.с. 137-138).

Таким чином, встановлено, що кожному з потерпілих умисними діями невстановлених осіб №2, які діяли за вказівками ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , заподіяні легкі тілесні ушкодження.

В суді першої та апеляційної інстанцій експерт ОСОБА_58 підтвердив висновки вищезазначених судово-медичних експертиз.

Пояснив, що фактично огляд потерпілих був здійснений судово-медичним експертом-стажером ОСОБА_59 , але відсутні підстави вважати, що огляд потерпілим ним проведений з будь-якими порушеннями. Підтвердив, що усі виявлені у потерпілих тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

Як слідує з наведених пояснень потерпілих та свідків, кожному з потерпілих тілесні ушкодження, зокрема, синці, садна, гематоми, були заподіяні саме під час їх перебування 27.07.2015 р. в актовій залі ПОСП «Веселий Кут-3». Під час судового розгляду не встановлено даних, які б спростовували пояснення потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 щодо обставин спричинення їм тілесних ушкоджень та їх характеру.

Тому, апеляційний суд не вбачає підстав визнавати висновки судово-медичних експертиз недопустимими доказами, про що просять захисники.

Крім того, як слідує з телефонної розмови свідка ОСОБА_34 , яка отримана внаслідок зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, які здійснені на законних підставах відповідно ухвал слідчого судді апеляційного суду, 31.08.2015 р., тобто після вчинення злочинів, він вів розмову про те, що (дослівно)« ОСОБА_60 »,тобто ОСОБА_8 , «попав з пацанами, побили вони одних та попали під відео камеру. Був заказ, один звернувся за допомогою, та не сказав, що у нього відеокамери в офісі (т.5, а.с.47-49).

Оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в тому, що кожен з них, був співучасником злочину, будучи пособником, тобто особою, яка вказівками сприяла вчиненню умисного заподіяння потерпілим легких тілесних ушкоджень, а також вчиненню незаконного позбавлення волі потерпілих, щодо більше двох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожен, визнані винними у співучасті у катуванні, а саме у пособництві у вчиненні умисного заподіяння фізичного болю та фізичних страждань шляхом нанесення побоїв, з метою примушування потерпілих до вчинення дій, що суперечать їх волі, з метою отримати від них визнання дій, у вчиненні яких вони підозрюються. В цій частині їх дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

Крім того, їх дії кваліфіковані судом першої інстанції за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст.146 КК України як співучасть у незаконному позбавленні волі потерпілих, вчиненого щодо двох і більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, за кваліфікуючою ознакою цього злочину - що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного, за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України як співучасть у катуванні, оскільки в їх діях вбачаються ознаки іншого злочину, а також не погоджується з кваліфікацією їх дій за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст.146 КК України за кваліфікуючою ознакою цього злочину - вчинення злочину з заподіянням фізичних страждань, з огляду на наступне.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували на вчинення щодо потерпілих катування та заподіянням їм фізичних страждань.

Згідно досліджених під час судового розгляду висновків додаткової судово-медичної експертизи вбачається наступне:

- відповідно до висновку №387/1088 від 07.03.2016 р., наявні на тілі потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок не менше як чотирьохразових ударів, спричинених в короткий проміжок часу, і не призвели до спричинення особливо сильного болю протягом тривалого часу (т.5, а.с. 160-161);

- відповідно до висновку №391/1087 від 07.03.2016 р., наявні на тілі потерпілого ОСОБА_14 тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок одного удару і не призвело до спричинення особливо сильного болю протягом тривалого часу (т.5, а.с. 162-163);

- відповідно до висновку №388/1085 від 07.03.2016 р., наявні на тілі потерпілого ОСОБА_61 тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок не менше як чотирьохразових ударів, спричинених в короткий проміжок часу, і не призвели до спричинення особливо сильного болю протягом тривалого часу (т.5, а.с. 164-165);

- відповідно до висновку №390/1086 від 07.03.2016 р., наявні на тілі потерпілого ОСОБА_13 тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок не менше як чотирьохразових ударів, спричинених в короткий проміжок часу, і не призвели до спричинення особливо сильного болю протягом тривалого часу (т.5, а.с. 166-167);

- відповідно до висновку №389/1084 від 07.03.2016 р., наявні на тілі потерпілого ОСОБА_23 тілесні ушкодження були заподіяні в наслідок не менше як п`ятиразових ударів, спричинених в короткий проміжок часу, і не призвели до спричинення особливо сильного болю протягом тривалого часу (т.5, а.с. 168-169).

Таким чином, з висновків судово-медичних експертиз та додаткових судово-медичних експертиз слідує, що кожному з потерпілих заподіяна незначна кількість тілесних ушкоджень, тобто заподіяні тілесні ушкодження не є численними. Заподіяні кожному з них легкі тілесні ушкодження не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тому є достатні підстави вважати, що вони не призвели до спричинення особливо сильного болю.

Зазначене також вбачається з пояснень в суді потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , з яких слідує, що хоча їм і були заподіяні тілесні ушкодження, але, враховуючи незначну кількість заподіяних їм тілесних ушкоджень, про що зазначено у відповідних експертизах (у ОСОБА_61 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не меш 4 ударів, у ОСОБА_23 не менш 5 ударів та у ОСОБА_14 один удар), відсутні підстави вважати, що їм було неодноразово завдано численних ударів, тобто побої.

Також, характер заподіяних тілесних ушкоджень (синці, садна, гематоми), та їх ступінь тяжкості (заподіяні легкі тілесні ушкодження) вказує на відсутність підстав вважати, що заподіяні тілесні ушкодження носили характер мучення, або що до потерпілих були застосовані насильницькі дії у виді мордування.

Крім того, як слідує з обвинувального акта, орган досудового розслідування висунув обвинувачення в співучасті ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у катуванні, тобто умисному заподіянні фізичного болю та фізичних страждань шляхом нанесення побоїв.

Між тим, з об`єктивної сторони катування характеризується діями у виді завдання побоїв, мучення або інших насильницьких дій, а також наслідками у вигляді заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання.

Однак, орган досудового розслідування висунув обвинувачення, зокрема, у таких наслідках катування як заподіяння фізичного болю, хоча згідно вимогам ст. 127 КК України такими наслідками повинно бути сильний фізичний біль. Тобто, висунуте обвинувачення в цій частині не містить формулювання об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 127 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості кваліфікації дій обвинувачених за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України, апеляційний суд враховує також наступне. Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вчиняючи злочини, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 127, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст.146 КК України, діяли за попередньою змовою з ОСОБА_46 , який теж був співучасником злочинів як пособник (т.1, а.с. 1-10).

Згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.09.2015 р., матеріали у відношенні ОСОБА_47 виділені із матеріалів досудового розслідування № 10000542 від 27.07.2015 р. щодо вчинення ним злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 та ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.296 КК України, та зареєстровані в ЄРДР за №10000225 (т.3, а.с.137-140).

Під час апеляційного розгляду,встановлено, що ОСОБА_62 було повідомлено 03.09.2015 р. про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.127, ч.2 ст.146 та ч.5 ст. 27, ч.4 ст.296 КК України, де зазначена його роль у вчиненні злочину така ж, як і роль ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у повідомленні останніх про підозру, а в подальшому і у висунутому їм обвинуваченні ( т.7, а.с.196-199).

Проте, у відношенні ОСОБА_47 складено обвинувальний акт, який 21.04.2017 р. затверджений прокурором відділу прокуратури Миколаївської області, в якому ОСОБА_62 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, з посиланням на те, що 27.07.2015 р. в приміщенні актової зали ПОСП «Веселий Кут-3» у ході сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків ОСОБА_63 заподіяв потерпілому ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження (т.7, а.с. 202-204).

Згідно ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 р., кримінальне провадження №10000225 у відношенні ОСОБА_47 закрито у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_15 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, проти чого прокурор не мав заперечень (т.7,а.с. 212). Дане рішення набрало законної сили.

На думку апеляційного суду, сторона обвинувачення, висунувши ОСОБА_62 обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, таким чином визнала неспроможність висунутого обвинувачення у катуванні потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

Таке процесуальне рішення сторони обвинувачення також позбавляє процесуальної можливості прийняти рішення у кримінальному провадженні № 10000542 у відношенні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яким висунуто обвинувачення у співучасті у катуванні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати про наявність в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_10 співучасті у катуванні, а також кваліфікуючої ознаки незаконного позбавлення волі як вчинення цього злочину з заподіянням фізичних страждань.

З огляду на наведене, дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного, апеляційний суд перекваліфіковує з ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України на ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 125 КК України, оскільки вважає доведеної вину кожного з них у співучасті у виді пособництва к вчиненні умисного заподіяння потерпілим легких тілесних ушкоджень.

Також, з обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного, за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України підлягає виключенню кваліфікуюча ознака цього злочину вчинення злочину із заподіянням фізичних страждань, оскільки під час апеляційного розгляду зазначена кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження.

Отже, апеляційні скарги захисників щодо висновків суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 винними у співучасті у катуванні та у незаконному позбавленні волі потерпілих, є частково обґрунтованими.

За епізодом обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у співучасті у вчиненні хуліганства 27.07.2015 р. на території ФГ «Давід».
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у співучасті у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосування предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно обвинувального акта, який надійшов до суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 висунуто обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України. Але, в суді першої інстанції прокурор змінив обвинувачення в порядку ст.ст. 338, 341 КПК України, та зменшив обсяг висунутого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , оскільки останнім не висунуто обвинувачення за ч.5 ст.27, ч.4 ст. 296 КК України (т.4, а.с. 167-178).

Мотивуючи зміну обвинувачення, прокурор зазначив, що згідно показанням потерпілого ОСОБА_12 , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 участі в події, що відбувалися 27.07.2015 р. на ФГ «Давід», не приймали, а доводи того, що ОСОБА_19 є організатором вчинення злочину є припущенням, докази його причетності відсутні, як і відсутні прямі свідки вказаної події. Крім того, прокурор послався на дані відеозапису спостереження ПОСП «Веселий Кут-3», з якого слідує, що ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у період часу з 16:55 27.07.2015 р. приміщення ПОСП «Веселий Кут - 3» не покидали.

Як слідує з журналу судового засідання та технічного запису судового процесу, в судовому засіданні 05.02.2016 р. суд роз`яснив потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_16 вимоги ч.3 ст. 388 КПК України, згідно яким якщо у обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі .

В свою чергу, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_16 підтримали обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (т.4, а.с.194 зв.).

Тобто, наведені з цього приводу доводи захисника ОСОБА_18 про недотримання судом вимог ч.3 ст. 388 КПК України та про те, що потерпілі не висловилися з цього питання, не є слушними.

На думку апеляційного суду, така зміна обвинувачення не узгоджується з позицією сторони обвинувачення щодо обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у їх співучасті у катуванні та незаконного позбавлення волі потерпілих щодо подій, які відбулися в актовій залі ПОСП «Веселий Кут-3», оскільки під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що організатором усіх злочинів була особа №1, матеріали судового провадження щодо якої зупинені у зв`язку із розшуком останнього, а ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в свою чергу, надали вказівки іншим невстановленим особам на вчинення злочинів як по відношенню до потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , так і по відношенню до потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 .

Обвинувачення, яке підтримали потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_16 після зміни прокурором обвинувачення, та яке суд першої інстанції обгрунтовано визнав доведеним, підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_12 суду першої інстанції та апеляційному суду пояснив, що 27 липня 2015 року він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_16 працює в ФГ «Давід». Спочатку на мікроавтобусі «Мерседес Віто» без номерних знаків приїхав ОСОБА_26 , який є водієм голови ПОСП Веселий Кут-3 ОСОБА_19 , і запитував про місце перебування ОСОБА_13 . Потім, близько 17 год, на цьому автомобілі приїхали невідомі особи, не менш 5 чоловіків, з бейсбольними бітами у руках, які забігли на територію ФГ «Давід». Він став тікати, але його наздогнали та безпричинно почали бити по різним частинам тулубу бітами, а також один раз ногою в обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження. Пояснив, що причиною його побиття є конфлікт між головою ФГ Давід ОСОБА_64 та головою Веселий Кут-3 ОСОБА_19 .

Пояснення потерпілого ОСОБА_12 про заподіяння йому тілесних ушкоджень бітами підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 1082 від 28.07.2015 р., відповідно якому у ОСОБА_12 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, саден та забійних ран обличчя, чисельних хаотично розташованих в області верхніх кінцівок, зливаючись між собою крововиливів та саден в області верхніх та нижніх кінцівок. Грудної клітини, сідниць, живота, які утворились від багато чисельних впливів тупих твердих предметів, якими могли бути ноги, предмети із сферичною поверхню (біти) та інші предмети (т.3, а.с.68-69).

Потерпілий ОСОБА_16 , який повторно допитаний апеляційним судом, пояснив, що 27.07.2015 р. він бачив, як до території ФГ "Давід" на мікроавтобусі «Мерседес Віто» без номерних знаків приїхали невідомі особи, які безпричинно пошкодили його мопед, заподіявши йому майнову шкоду. Також пояснив, що йому відомо про неприязні відносини між головою ПОСП Веселий Кут-3 ОСОБА_19 та головою ФГ «Давід» ОСОБА_65 .

Ці показання підтверджуються даними протоколу огляду місця події від 27.07.2015 р., згідно яким на території ФГ «Давід» було виявлено два пошкоджених мопеда марки «Delta» та «ZS 50F Альфа» (т. 3, а.с. 34-45), які, відповідно, належать потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_21 .

Згідно показанням свідка ОСОБА_32 , які надані апеляційному суду, у нього, як голови ФГ «Давід», під час господарчої діяльності виникали конфліктні ситуації з головою ПОСП «Веселий Кут-3» ОСОБА_19 27.07.2015 р. близько 17 год. він побачив, як до його підприємства під`їхав мікроавтобус «Мерседес Віто» без номерних знаків, і з цього мікроавтобусу вийшли невідомі особи, які в руках тримали бити. По мобільному телефону він повідомив ОСОБА_12 про небезпеку, і що, що ОСОБА_19 послав людей, і щоб його працівники втікали. У подальшому, від працівників підприємства, йому стало відомо, що невідомі особи з бітами забіглі на територію підприємства і спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_12 . Вважає організатором цих дій ОСОБА_19 , оскільки раніше останній погрожував йому фізичною розправою. Окрім того, автомобіль без номерних знаків він бачив біля контори ПОСП «Веселий Кут-3», і саме на ньому до території ФГ «Давід» спочатку приїжджав ОСОБА_26 близько 15 год, а потім, близько 17 год, приїхали невідомі особи, які вчинили побиття його працівників та пошкодження їх майна.

Ці пояснення свідка ОСОБА_32 узгоджуються зі змістом його заяви до Снігурівського РВ УМВС, в якій він повідомив, що 27 липня 2015 року близько 17 год невідомі особи, з хуліганських спонукань, проникли на територію ФГ «Давід», пошкодили майно ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , та спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_12 (т.3, а.с. 33).
Свідки ОСОБА_66 та ОСОБА_44 в суді пояснили про існування конфлікту між головою ФГ «Давід» ОСОБА_64 та головою ПОСП «Веселий Кут - 3» ОСОБА_19 з питань ведення господарської діяльності.

Показання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду пояснив, що 27 липня 2015 року він разом з ОСОБА_67 та ОСОБА_68 працював на території ФГ «Давід».

Близько 17 год на територію підприємства несподівано забігло не менш 7 невідомих осіб з бейсбольними бітами у руках. Побачивши яких, він разом з ОСОБА_16 втекли та переховувалися від невідомих осіб в будинку ОСОБА_12 . Він бачив, як мікроавтобус «Мерседес Віто» без номерних знаків, під`їхав до будинку ОСОБА_12 . Коли він разом з ОСОБА_16 повернулися до території ФГ, побачили ОСОБА_12 , який був побитий. Крім того, були пошкоджені мопеди.

Згідно показанням свідка ОСОБА_69 , 27 липня 2015 року вона бачила біля контори ПОСП «Веселий Кут-3» мікроавтобус «Мерседес Віто», без номерних знаків, з якого виходили хлопці спортивної статури. Через деякий час, коли вона була вдома, до їх будинку забігли ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , які повідомили, що на територію фермерського господарства невідомі хлопці бітами вчинили побиття її батька ОСОБА_12 , який встиг їм крикнути, щоб вони тікали. Через декілька хвилин до їх будинку під`їхав додому мікроавтобус «Мерседес Віто», який вона бачила біля контори, а ОСОБА_21 та ОСОБА_16 підтвердили, що саме на цьому автомобілі приїхали невідомі особи, які побили ОСОБА_12 .

Крім того, свідок ОСОБА_26 в суді першої та апеляційної інстанції підтвердив ту обставину, що він, будучи водієм в ПОСП «Веселий Кут-3», 27 липня 2015 року саме за вказівкою ОСОБА_19 разом з невідомими особами на мікроавтобусі «Мерседес Віто», без державного номеру, їздив до ФГ "Давід" та шукав там ОСОБА_13 .

Хоча обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в суді заперечували свою причетність до вчиненого злочину, стверджуючи, що вони не давали вказівку невстановленим в ході досудового розслідування особам вчиняти хуліганські дії на території ФГ «Давід», але оцінивши наведені докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає ці доводи неспроможними.
Так, встановлено, що між ОСОБА_19 та головою ФГ «Давід» ОСОБА_64 існували неприязні стосунки, і, як свідчать пояснення останнього, до подій 27.07.2015 р. саме ОСОБА_19 погрожував йому фізичною розправою.

27.07.2015 р. потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 було примусово доставлено до ПОСП «Веселий Кут-3» автомобілем «Мерседес Віто», без номерних знаків, за участю водія ПОСП ОСОБА_26 , який виконував вказівку ОСОБА_19 , і в автомобілі перебували невідомі особи спортивної статури.

Окрім того, саме цей автомобіль спочатку о 15 год приїжджав до ФГ «Давід» о 15 год, і ОСОБА_26 розшукував потерпілого ОСОБА_13 . Вже приблизно о 17 год цей же автомобіль знову приїхав до ФГ «Давід», і невідомі особи, маючи біти, безпричинно заподіяли працівникові ФГ тілесні ушкодження та пошкодили майно, належне працівникам цього підприємства.

Та обставина, що саме ОСОБА_10 привіз до с. Кобзарці біти, не заперечував обвинувачений ОСОБА_10 , який стверджував, що привіз ці біти за проханням ОСОБА_19 , але ж вони не були використані при вчиненні хуліганських дій на території ФГ «Давід».

Разом з тим, ці пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 не відповідають дійсності, оскільки згідно дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з камер відео-спостереження, невідомі особи спочатку заносили, а потім винесли з приміщення ПОСП «Веселий Кут-3» предмети, схожі на бейсбольні біти. Зокрема, о 17:08 до приміщення ПОСП по коридору пересувала невідома особа з бітами в руках в кількості не менше 3 штук. Крім того, о 17:12 до будівлі зайшла невідома особа з бітами (а.с. 82, 91 т.3), та о 17:13 в кабінеті ОСОБА_19 саме ОСОБА_10 тримав біти (т.3, а.с. 102).

Також, як слідує зі змісту розмов ОСОБА_19 , які отримані внаслідок зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, та здійснені на законних підставах відповідно ухвал слідчого судді апеляційного суду від 29.07.2015 р. (т.5, а.с. а.с.43, 45, 53-54), вбачається, що в цих телефонних розмовах йдеться про використання біт під час вчинення злочинів 27.07.2015 р.

З огляду на наведене, враховуючи також ту обставину, що невідомі особи приїхали до ФГ «Давід» саме на тому автомобілі, який перебував біля ПОСП «Веселий кут-3», і невідомі особи під час вчинення хуліганських дій використовували саме бейсбольні біти, які привіз ОСОБА_19 обвинувачений ОСОБА_10 , ту обставину, що хуліганські дії були вчинені приблизно о 17 год, і саме після цих подій невідома особа, в тому числі ОСОБА_10 носили біти у приміщенні ПОСП «Веселий Кут-3», вказують на доведеність первинного обвинувачення в тому, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , діючи на замовлення іншої особи № 1, надали вказівку невідомим особам вчинити як протиправні дії у відношенні потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , так і по відношенню до потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 .

Викладені у обвинувальному акті, який затверджений прокурором 02.02.2016 р., мотиви зміни раніше висунутого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожному, обвинувачення у співучасті у формі пособництва у вчиненні хуліганства не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду. Посилання прокурора при зміні обвинувачення на те, що ОСОБА_19 є організатором вчинення злочину це припущення, не відповідають дійсності. Окрім того, та обставина, що ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у період часу з 16:55 27.07.2015 р. приміщення ПОСП «Веселий Кут - 3» не покидали, не спростовують обвинувачення, оскільки достовірно встановлено, що невідомі особи, які вчинили хуліганські дії, діяли саме за вказівками останніх, які дійсно не покидали приміщення ПОСП, але ж злочин вчинено за їх вказівкою.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного, у співучасті у виді пособництва у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосування предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. Дії обвинувачених в цій частині правильно кваліфіковані судом за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року, суд усунув описку в резолютивній частині оскаржуваного вироку. Це рішення оскаржено захисником в апеляційному порядку та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2016 р. зазначена ухвала залишена без змін.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції допустився описки в резолютивній частині вироку, та, визнаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та призначаючи покарання саме в межах вказаної санкції закону, помилково послався на ч.2 ст. 296 КК України (т.6, а.с. 66-67, т.7, а.с.127-132). Зазначена ухвала апеляційного суду Миколаївської області набрала законної сили, і учасниками судового провадження не оскаржена.

Тому, доводи захисника ОСОБА_18 про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, кваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України, а в подальшому, усунувши описку у судовому рішенні, прийняв незаконне рішення, позбавлені підстав.

Інші доводи захисників, наведені апелянтами, зокрема, щодо ненадання перекладача ОСОБА_8 , стосовно незадоволення клопотань про призначення експертиз, з огляду на межі апеляційних скарг, суть яких полягає у незгоді з висновками суду щодо доведеності вини обвинувачених за усіма епізодами обвинувачення, не впливають на суть прийнятого судом рішення.

Наведені прокурором доводи про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі кожного обвинуваченого, не є слушними.

Доводи апелянта щодо призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 занадто м`якого покарання за ч.2 ст. 127 КК України, апеляційний суд не обговорює внаслідок перекваліфікації дій обвинувачених в цій частині на ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 125 КК України.

Враховуючи, що за ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України апеляційний суд виключив одну із кваліфікуючих ознак злочину, тобто зменшив обсяг обвинувачення, призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання за цією статтею підлягає пом`якшенню та призначенню у виді позбавлення волі, у межах санкції зазначеної статті.

Покарання за за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України призначено ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожному, в межах санкції зазначеної статті, та за розміром, який не є мінімальним.

Також судом першої інстанції достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, і дані про особу кожного з обвинувачених. Зокрема, дані у відношенні ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

У відношенні ОСОБА_10 враховано, що він має малолітню дитину. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції правильно врахував рецидив злочинів.

За таких обставин, немає підстав вважати призначене ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі кожного обвинуваченого.

При призначенні покарання ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 125 КК України апеляційний суд враховує наведені дані про особу кожного з обвинувачених та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості.

Заявлені у даному кримінальному провадженні цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 про відшкодування майнової шкоди задоволені частково, та рішення в цій частині судом першої інстанції прийнято відповідно до вимог ст.1166 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 щодо відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції розгляду прийняв рішення на підставі ст.1167 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції достатньо обгрунтовано, що позбавляє підстав наведені апелянтами доводи в цій частині. Зокрема, враховано характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди також враховані вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції правильно зазначив, що початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання кожного з обвинувачених. Але, суд першої інстанції допустив описку, зазначивши, що цей строк слід рахувати з 15 серпня 2015 року, а не з 13 серпня 2015 р., тобто з дати фактичного затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Ця описка усунена ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17.05.2016 р. (т.6, а.с. 99-100).

З вироку вбачається, що у строк призначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_10 покарання, кожному, зарахований строк попереднього ув`язнення з моменту затримання та до дня ухвалення вироку.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України апеляційний суд вважає за необхідне прийняти рішення про зарахування ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожному, у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту їх затримання, тобто з 13.08.2015 р. та до дня набрання чинності Закону №2046-VIII від 18.05.2017 р., яким внесені зміни до ч.5 ст. 72 КК України, з дотриманням положень ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Тому, у строк призначеного покарання підлягає зарахуванню ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожному, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання та до дня набрання вироком законної сили, тобто до 18 липня 2017 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407,408,409,424,425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_8 змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України на ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт 200 годин.

За ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання до 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 р., з урахуванням внесених змін законом від № 2046-VIII від 18.05.2017 р.) у строк відбування призначеного ОСОБА_8 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 13.08.2015 р. до 18.07.2017 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_10 змінити.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 127 КК України на ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт 200 годин.

За ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 146 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_10 покарання до 2 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_10 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Законів України № 838-VIII від 26.11.2015 р. з урахуванням внесених змін законом від № 2046-VIII від 18.05.2017 р.) у строк відбування призначеного ОСОБА_10 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в період з 13.08.2015 р. до 18.07.2017 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3