Вирок
Іменем України
28.07.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №0000237 від 07.11.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудники Снятинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Солдата,

за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
в с т а н о в и в :

04 серпня 2014 року ОСОБА_4 призваний для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації та цього ж дня вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 ( польова пошта НОМЕР_1 ) , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2014 року призначений на посаду старшого розвідника розвідувального взводу розвідувальної роти.

27.10.2014 р. солдат ОСОБА_4 діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , з метою назавжди ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провести час на власний розсуд усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свох дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов"язків, без повіажних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта В НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 яка має чітко визначені межі та по теперішній час перебуває за її межами.

У вказаний період з 16 год. 00 хв. 27.10.2014 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 проводить час на власний розсуд, ухиляється від обов"язків військової служби, свою належність до Збройних сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини, останній до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоч об"єктивно мав можливість це вчинити.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що скоїв злочини за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно з 27.10.2014 року не з`явився на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст. 408 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив дезертирство.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, те, що він одружений, має доньку 2015 року народження та раніше не судимий.

Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме - щире каяття, що передбачено ст.66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

За сукупністю обставин скоєного злочину, його ступеня тяжкості і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає можливим застосувати до нього положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши при цьому на нього відповідні обов`язки. Саме таке покарання є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376, 395 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Військовий квиток серії НОМЕР_4 від 03.11.2010 року, що належить військовослужбовцю ОСОБА_4 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження після вступу вироку в законну силу скерувати до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1