Провадження № 1-кс/760/898/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС України у Київській області щодо неповернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000065 від 31 жовтня 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 та в її інтересах адвокат ОСОБА_6 звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність СУ ФР ГУДФС України у Київській області щодо неповернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000065 від 31 жовтня 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України, посилаючись на те, що 08 жовтня 2015 року було проведено обшук в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , та вилучено грошові кошти у розмірі 23 200 доларів США і 385 500 грн., які належать ОСОБА_5 .

Особи, які подали скаргу, зазначали, що ними було подано вимогу до прокуратури Київської області про повернення вилучених під час обшуку коштів ОСОБА_5 .

Оскільки жодних дій щодо повернення майна вчинено не було, заходи щодо накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти не вживалися, особи, які подали скаргу, просили визнати бездіяльність слідчого, що полягає у не поверненні речових доказів, протиправною та зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ ФР ГУДФС у Київській області ОСОБА_8 , або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000065 від 31 жовтня 2016 року, повернути ОСОБА_5 вилучені під час обшуку грошові кошти у розмірі 23 200 доларів США і 385 500 грн., які були надані стороні кримінального провадження як речові докази.

Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтримали доводи скарги та просили її задовольнити.

Старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУДФС у Київській області ОСОБА_10 у судовому засіданні вважала скаргу безпідставною та просила у її задоволенні відмовити.

Заслухавши особу, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_9 , який діяв в інтересах особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 , слідчого, вивчивши доводи скарги та дослідивши подані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що на належало на праві власності ОСОБА_7 .

Зазначеною ухвалою було прямо надано дозвіл на вилучення, зокрема, грошових коштів, отриманих у результаті незаконної діяльності.

Згідно з даними протоколу обшуку від 08 жовтня 2015 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 23 200 доларів США і 385 500 грн.

Протокол обшуку було прочитано ОСОБА_5 , яка зауважень та заяв з приводу проведеного обшуку не мала, про що свідчить її підпис у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Судом встановлено, що під час обшуку документів, які свідчать про походження відшуканих та вилучених коштів, будь-яких пояснень ОСОБА_5 про походження та належність вилучених грошових коштів слідчому надано не було, відомості про це у протоколі обшуку відсутні.

З пояснень слідчого у судовому засіданні видно, що у органу досудового розслідування були всі підстави вважати, що кошти, вилучені під час обшуку, отримані у результаті незаконної діяльності.

Постановою слідчого ВКР СУ ФР ГУ ДФС України у Київській області ОСОБА_11 від 12 жовтня 2015 року грошові кошти у сумі 23 200 доларів США і 385 500 грн., вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000015 від 30.07.2015 року за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205 КК України, з якого було виділено кримінальне провадження №0000065 від 31 жовтня 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України.

Статтею 303 КПК України, на яку посилалися особи, які подали скаргу, передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Разом з тим, оскільки особами, які подали скаргу, оскаржується бездіяльність слідчого щодо неповернення речових доказів, а не тимчасово вилученого майна, судом не встановлено, що кошти, щодо повернення яких подано скаргу, відносяться до тимчасово вилученого майна, то у задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 236, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, -

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС України у Київській області щодо неповернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000065 від 31 жовтня 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 10 березня 2017 року о 13.45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1