Номер справи137/202/17
1-кп/137/53/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
16.01.2017 р. о 08:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , та скориставшись тим, що власник будинку спав, діючи умисно, з корисливих мотивів, підбурюючи жагою до легкої наживи, з метою заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Nomi I-182» вартістю 420 гривень. Заволодівши викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 зникла з місця вчинення злочину та надалі розпорядилась ним на власний розсуд, залишивши його для власного користування. 19.01.2017 р. у ОСОБА_4 викрадений мобільний телефон працівниками поліції було виявлено та вилучено.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185, КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
25.01.2017 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, котра надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_4 з однієї сторони та потерпілий ОСОБА_5 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України, матеріальна шкода становить 420 грн. (а.с. 7-9).
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення судом. Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні даного злочину, повністю визнала вину та зазначила, що угода про примирення є добровільною, наполягала на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що угоду про примирення укладено добровільно та просив визначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., підтвердив суду, що не має до обвинуваченої ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , просила затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам закону, просила визнати обвинувачену винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання. Також просила вирішити питання щодо речового доказу.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачена ОСОБА_4 повністю розуміє п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому ОСОБА_5 судом роз`яснені наслідки затвердження угоди про примирення, відповідно до п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає її щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 передбачений ч.1 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення між обвинуваченою та потерпілим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз, дана угода відповідає вимогам ст.471 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що угода від 25.01.2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, обвинуваченій слід призначити покарання, узгоджене сторонами, яке повинна понести обвинувачена за вчинений злочин за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nomi I-182» в корпусі чорного кольору, з сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_6