Справа № 522/6227/17
Провадження 1-кп/522/988/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 02.12.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Крижопіль, Вінницької області, громадянки України, яка працювала на посаді слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

03.04.2017 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання про можливість призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду.

Прокурор, обвинувачена та її захисник, проти призначення обвинувального акту у кримінальному провадженні до судового розгляду не заперечували.

Також, в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , заявлено клопотання про зміну ОСОБА_3 міри запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, яке мотивував тим, що остання обов`язки передбачені ст. 194 КПК України встановлені ухвалою суду від 09.02.2017 р. не порушувала. Також захисник посилається на те, що строк дії зазначеної ухвали сплив 06.03.2017 р. та ОСОБА_3 без наявності будь-яких обмежень та зобов`язань на протязі місяця місце проживання не залишала, правопорушень не вчиняла, добровільно прибуває за викликами слідчого та в судове засідання, тобто ризики враховані судом при обранні їй міри запобіжного заходу на теперішній час відсутні. Крім того, ОСОБА_3 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, в зв`язку з чим за доцільне відносно останньої обрати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, суд приходить до висновку, що він підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак встановлено, що обвинувачення яке висунуто ОСОБА_3 , сформульовано з порушенням норм КПК України.
Так, в обвинувальному акті зазначено на те, що під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у Шевченківському ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101В, яка відбулась 28.11.2016 р. остання висунула вимогу передати їй 1000 доларів США за повернення вилученого у ОСОБА_6 автомобіля марки БМВ 5201, р.н. НОМЕР_1 , при цьому акцентувала увагу на те, що поверне вказаний транспортний засіб тільки за умови передачі вищевказаної суми неправомірної вигоди на що ОСОБА_6 погодився.

06.12.2016 р. Єрмакова під розписку віддала ОСОБА_6 вищезазначений автомобіль.

Цього ж дня, 06.12.2016 р. приблизно о 16 год. у дворі адміністративної будівлі Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області по вул. Канатна, 101В, у м. Одесі в автомобілі марки Nissan Maxima р.н. НОМЕР_2 слідчий Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі Г/ЦП в Одеській області ОСОБА_3 , умисно з корисливих мотивів отримала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США (за курсом НБУ станом на 06.12.2016 - 26100 грн.) за повернення йому автомобіля марки ВМW 520І р.н. НОМЕР_1 , та одразу ж була затримання співробітниками правоохоронних органів.

В зв`язку з чим дії останньої органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючою ознакою одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Однак, з викладеної правової кваліфікації, прокурором не конкретизовано в чому саме ОСОБА_3 обвинувачується за вчинення, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, чи не вчинення такої дії.

Таким чином, сформульоване ОСОБА_3 обвинувачення, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, суперечить вимозі ст. ст. 110, 291 КПК України, про зміст обвинувального акту, чим порушується право останньої на захист відповідно до ст. 42 КПК України, і позбавляє її можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення.

Зазначені недоліки обвинувального акту можуть бути перешкодою для реалізації обвинуваченою права на захист від обвинувачення і на справедливий судовий розгляд, позбавити суд можливості ухвалення вироку, а у разі його ухвалення - потягнути скасування судами вищих інстанцій у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд здійснюється в межах висунутого обвинувачення (сформованого обвинувачення), а не в межах викладених фактичних обставин і лише відповідно до обвинувального акта, а не відповідно до внутрішнього переконання слідчого, прокурора про причини обвинувачення, що не знайшло відображення в акті як процесуальному рішенні.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну ОСОБА_3 міри запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, то воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що 09.12.2016 р. ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_3 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 145 розмірів мінімальних заробітних плат.

14.12.2016 р. ухвалою апеляційного суду Одеської області, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 р. була скасована, та до ОСОБА_3 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 80 розмірів мінімальних заробітних плат. У разі внесення застави, покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

14.12.2016 р. після внесення зазначеної застави ОСОБА_3 було звільнено з під варти.

09.02.2017 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, строк дії обов`язків передбачених ст. 194 КПК України було продовжено до 06.03.2017 р.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При обґрунтуванні рішення про обрання міри запобіжного заходу слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи питання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави, суд повинен з`ясувати конкретні причини обрання міри запобіжного заходу, інші обставини, які свідчать чи не з`явилися причини, що дозволяють змінити запобіжний захід та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У цьому контексті необхідно зазначити, що підхід Європейського суду з прав людини до розгляду доцільності обрання міри запобіжного заходу, яка ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для обрання міри запобіжного заходу на початковій стадії розслідування.

Слід зазначити, що обов`язки передбачені ст. 194 КПК України встановлені ухвалою суду від 09.02.2017 р. ОСОБА_3 не порушувала, та строк дії зазначеної ухвали сплив 06.03.2017 р. При цьому, ОСОБА_3 без наявності будь-яких обмежень та зобов`язань на протязі тривалого часу місце проживання без дозволу слідчого не залишала, нові правопорушення не вчиняла, добровільно прибувала за викликами слідчого та в судове засідання, та не перешкоджає судовому розгляду, тобто ризики враховані судом при обранні їй міри запобіжного заходу на теперішній час відсутні. Крім того, ОСОБА_3 раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи вищезазначене, майновий стан обвинуваченої, тяжкість правопорушення у якому ОСОБА_3 обвинувачується, суд вважає за можливе змінити міру запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, оскільки саме така міра запобіжного заходу зможе гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.
Крім того, ч.ч. 1-3 ст.182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 196, 197, 291, 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, повернути прокурору, для усунення недоліків.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків до 05.05.2017 р.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 , міри запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання - задовольнити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 , зобов`язання передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена не виконає покладенні на неї обов`язки, до неї може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконання особистого зобов`язання здійснює - прокурор.

Зобов`язати Територіальне управління ДСА України в Одеській області, повернути заставодавцю, грошові кошти у розмірі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн. внесені за ОСОБА_3 на рахунок Територіального управління ДСА України в Одеській області, відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 14.12.2016 р. по справі 522/23611/16-к провадження 11-сс/785/1802/16.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя: