Справа № 203/2669/17
У Х В А Л А
іменем України
21 липня 2017 року Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000623 від 14.03.2017 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, в обґрунтування якого посилався на те, що на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його необґрунтованим та просили змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Інші учасники судового провадження також заперечували проти даного клопотання та просили змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , при цьому виходить із наступних причин.
Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення яке є тяжким злочином, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності.
Окрім того, суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачуються.

Також, суд враховує підстави за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і які наразі не втратили своєї актуальності.

Отже, враховуючи наявність ризиків вчинення обвинувачених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 18 вересня 2017 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1