Ухвала
іменем україни

16 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Крагногвардійського районного м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Крагногвардійського районного м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 постановлено зарахувати строк його попереднього ув`язнення з дати затримання - 14.03.2016 року до дати набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у в тому, що він 6 жовтня 2015 року, приблизно о 00.20 годин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, наблизились до ОСОБА_9 , після чого, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, нанесла ОСОБА_9 не менше одного удару в область потилиці, від чого останній впав на землю та в подальшому не менше одного удару в область обличчя, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_7 , наблизившись до потерпілого ОСОБА_9 , схопив останнього ззаду обома руками за плечі, а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, обшукала кишені одягу ОСОБА_9 та заволоділа його майном на загальну суму 2715 гривень, а також речами, які не становлять для потерпілого матеріальної цінності. Після скоєння вказаних дій нападники з місця вчинення злочину втекли.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник просить судові рішення скасувати. Вказує на те, що суди, розглядаючи справу не в повній мірі дали оцінку правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 187 КК України, а також допустили істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Також зазначає проте, що матеріали справи містять достатні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану касаційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішенні в межах касаційної скарги.

Твердження захисника про те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, безпідставні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду справи щодо ОСОБА_7 судом прийнято рішення про розгляд справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги ст. 349 КПК України та наслідки її застосування. З таким порядком дослідження доказів погодилися всі учасники процесу, що підтверджується записом судового засідання та журналом до нього (т.3 а.с. 50, 51). Засуджений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та підтвердив скоєння злочину за обставин, встановлених органом досудового розслідування.

Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Що стосується доводів касаційної скарги про призначення ОСОБА_7 надто суворого покарання, то вони також є необґрунтованими.

Відповідно до статей 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Виходячи із положень ст. 69 КК України, суд, приймаючи рішення про її застосування, зобов`язаний ретельно дослідити всі наявні обставини, які як пом`якшують так і обтяжують покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як убачається з матеріалів справи, обираючи вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу винного, його характеристики, обставини, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, і прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування ст. 69 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання. Оцінюючи наявні у справі матеріали, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає положенням ст. 65 КК України, а достатніх підстав для застосування ст. 75 КК України, як про те ставиться питання в касаційній скарзі, не вбачається.

Суд апеляційної інстанції, дотримуючись прав усіх учасників процесу, повно та всебічно розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , постановив ухвалу в якій відповідно до вимог ст. 419 КПК України зазначив підстави з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Зважаючи на наведене, у касаційній скарзі захисника не наведено доводів щодо порушень, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому колегія суддів, підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Крагногвардійського районного м. Дніпропетровська від 14 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3