ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3414/16-к
Провадження № 1-кс/210/273/17

"21" лютого 2017 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 в інтересах директора приватного підприємства «КОП і Н» ОСОБА_4 , подану в кримінальному провадженні № 0000016 від 06 квітня 2016 року на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

особи, які беруть участь у розгляді клопотання: представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 прокурор ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищезазначена скарга в якій представник заявника посилається на те, що слідчими СВ Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №210/3414/16-к від 11.01.2017 р. задоволено винесене в кримінальному провадженні №0000016 від 06 квітня 2016 року, прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 1-го класу ОСОБА_6 , клопотання про проведення обшуку, надано дозвіл на проведення обшуку за місцезнаходженням юридичної особи, - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОП І Н» () за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна (Жовтнева), буд.№14, з метою відшукання та вилучення: грошових коштів, які вже отриманні в якості неправомірної вигоди, а також здобутті злочинним шляхом, банківських карток, квитанцій, чеків, документів які формувались у період з 01 січня 2014 року по теперішній час: первинні бухгалтерські документи, документи бухгалтерського й податкового обліків, платіжні документи, печатки, штампи, факсиміле, системні блоки, паперові й магнітні носії інформації, змінні носії, засобів зв`язку за допомогою яких координувались протиправні дії інших учасників злочинної групи та велись перемовини, журнали реєстрації тіл померлих та інші документи, які можуть мати значення для повноти та всебічності розслідування даного кримінального провадження.
На підставі вказаної ухвали слідчого судді, 13 січня 2017 року слідчим першого відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , у вказаному вище приміщенні проведено обшук, під час якого вилучено, в тому числі майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, моделі GT-Е 2121В; мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, строк експлуатації 10 років; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 ; штамп фізичної особи підприємця ОСОБА_4 ..

Згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Представник ОСОБА_4 вважає, що вказані речі вилученні слідчим підлягають негайному поверненню їх власнику, оскільки жодних клопотань щодо накладення арешту на вказане майно не було подано до суду, у зв`язку з чим представник заявниці просить суд зобов`язати слідчого повернути вилучені під час обшуку належні ОСОБА_4 речі.

В судовому засіданні представник заявниці скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Слідчий в судове засідання не прибув, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надав. Оскільки ухвалою слідчого судді в органу досудового розслідування витребувано матеріали кримінального провадження, для їх надання та огляду в судовому засіданні не одноразово судом оголошувалась перерва, у тому числі й за клопотанням прокурора, однак матеріали кримінального провадження не надано, слідчий правом участі в судовому засіданні не скористався, враховуючи стислі строки розгляду скарг, а також те, що неявка в судове засідання слідчого не перешкоджає розгляду скарги, скарга розглядається за наявними матеріалами.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки вилучені речі можуть мати на собі сліди злочину.

Заслухавши пояснення представника заявниці, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.

В частині 7 ст. 236 КПК України, крім іншого, вказано про те, що вилучені під час обшуку слідчим, прокурором речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №210/3414/16-к від 11.01.2017 року надано дозвіл на проведення обшуку по місцезнаходженню юридичної особи, - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОП І Н» () за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Соборна (Жовтнева), буд.№14, з метою відшукання та вилучення: грошових коштів, які вже отриманні в якості неправомірної вигоди, а також здобутті злочинним шляхом, банківських карток, квитанцій, чеків, документів які формувались у період з 01 січня 2014 року по теперішній час: первинні бухгалтерські документи, документи бухгалтерського й податкового обліків, платіжні документи, печатки, штампи, факсиміле, системні блоки, паперові й магнітні носії інформації, змінні носії, засобів зв`язку за допомогою яких координувались протиправні дії інших учасників злочинної групи та велись перемовини, журнали реєстрації тіл померлих та інші документи, які можуть мати значення для повноти та всебічності розслідування даного кримінального провадження.
Право здійснення обшуку надано прокурору Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристу 1-го класу ОСОБА_6 , та/або за його дорученням слідчому СВ Металургійного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування, слідчим які перебувають у групі, а також співробітникам УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України.
Встановлено, що на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №210/3414/16-к від 11.01.2017 року слідчим з ОВС 1-го слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 було проведено обшук за місцем знаходження юридичної особи, - ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОП І Н» (), а саме за адресою: Дніпропетровська область, Дніпро, площа Соборна, буд.№14.

Як вбачається з протоколу обшуку від 13 січня 2017 року під час обшуку, у ОСОБА_4 вилучено, у тому числі й: мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, моделі GT-Е 2121В; мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, строк експлуатації 10 років; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 ; штамп фізичної особи підприємця ОСОБА_4 ..

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені у ОСОБА_4 згідно з протоколу обшуку від 13 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пл. Соборна, буд. 14, документи і речі, а саме: мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, моделі GT-Е 2121В; мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, строк експлуатації 10 років; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 ; штамп фізичної особи підприємця ОСОБА_4 мають статус тимчасово вилученого майна.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.

При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. В даному спірному випадку, зазначене в частині 5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Таким чином, визнання речовими доказами можливо лише вилучених речей і документів, які входили до переліку, щодо якого судом прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, арештованого майна відповідно до правил ст.98 КПК України, але визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна за минуванням стадії накладення на нього арешту відповідно до правил частини 5 ст.171 КПК України, діючим КПК України не передбачено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч. 7 ст.236 КПК України. В протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст.169 КПК України, оскільки в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

Слідчому судді не представлено належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 повідомлена про підозру у вказаному кримінальному провадженні, так само як і не представлено відомостей про те, що вилучені під час обшуку та вказані у скарзі речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Також в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку не міститься прямої вказівки на вилучення мобільних телефонів а також установчих документів та печаток, іншого суб`єкта господарювання, аніж ПП «КОП І Н», а зазначено лише загальна вказівка на вилучення засобів зв`язу, «за допомогою яких координувались протиправні дії інших учасників злочинної групи та велись перемовини», та штампів і первинних документів.
У такому випадку, орган досудового розслідування повинен був звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно третіх осіб, у порядку та з підстав, визначених ст.ст. 170-173 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Оцінюючи зібрані по справі докази, аналізуючи правові позиції учасників процесу, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою в частині вимог до Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а тому підлягає задоволенню.

В частині вимог до слідчого першого відділу СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1, скарга задоволенню не підлягає, оскільки кримінальне провадження перебуває в органі досудового розслідування, яким виступає саме Металургійне відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 98-100, 167, 168, 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу скаргу ОСОБА_3 в інтересах директора приватного підприємства «КОП і Н» ОСОБА_4 , подану в кримінальному провадженні № 0000016 від 06 квітня 2016 року на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000016 від 06 квітня 2016 року, повернути ОСОБА_4 :

вилучений у ОСОБА_4 згідно з протоколу обшуку від 13 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Днєпр, пл. Соборна, буд. 14, особисте майно, а саме:

- мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, моделі GT-Е 2121В;

- мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору, строк експлуатації 10 років;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 ;

- штамп фізичної особи підприємця ОСОБА_4 .

В задоволені інших вимог за скаргою - відмовити.

Ухвала за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора оскарженню не підлягає, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24 лютого 2017 року о 12 годині 50 хвилин

Слідчий суддя: ОСОБА_1