Справа № 505/3338/16-к
Провадження № 1-кп/493/45/17

УХВАЛА
15 лютого 2017 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи в підготовчому судовому засіданні в м. Балта обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,
15.11.2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області ухвалу Котовського міськрайсуду Одеської області від 03.10.2016 року було скасовано, а обвинувальний акт повернуто в Котовський міськрайсуд Одеської області для розгляду по суті зі стадії підготовчого провадження. (а.кр.п. 78-79)
Відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 21.12.2016 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 передано для судового розгляду Балтському районному суду оскільки в Котовському міськрайонному суді Одеської області неможливо утворити склад суду. (а.кр.п. 89)
Таким чином, 04.01.2017 року до Балтського районного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, який затверджений 16.09.2016 року прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання в якому просить повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки:
2. Досудовим слідством умисно проігноровані строки давності притягнення до кримінальної відповідальності та не виконані вимоги ст.ст 285 - 288 КПК України. ОСОБА_4 інкримінується вчинення 22 липня 2007 року злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Відповідно до ст. 49 КК України, строк притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за інкримінованим йому злочином закінчився 22 липня 2012 року.
3. Прокуратура ґрунтує обвинувачення, посилаючись на порушення нормативно-правових актів, які не діяли на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме наказ Фонду державного майна України від 29 березня 2004 року №604 втратив чинність на підставі наказу Фонду державного майна України від 24 листопада 2006 року №1758; наказ Фонду державного майна України від 28 листопада 2005 року №3045 втратив чинність на підставі наказу Фонду державного майна України від 20 грудня 2006 року №1922, що є неконкретністю обвинувачення та грубим порушенням права обвинуваченого на захист, так як ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за порушення недіючих норм законів. Також, в обвинувальному акті після переліку вказаних вище нормативно-правових актів слідують пункти без позначень до якого конкретно нормативно-правового акту відноситься кожен пункт.
4. Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, якщо воно вчинене чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім' ї потерпілого, або якщо воно вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого. Згідно обвинувального акту, шкода була завдана виключно потерпілому, тобто Котовській міській раді, як представнику територіальної громади. Однак, вказане кримінальне провадження було зареєстровано не за заявою Котовської міської ради.
5. Враховуючи вищенаведену підставу, захисник обвинуваченого вказує на порушення п.3 ч.2 ст.291 КПК України, де зазначено, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого.
6. На час розгляду даної справи Котовським міськрайонним судом були відсутні відомості про потерпілого від інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, цивільного позову заявлено не було, в обвинувальному акті вказано, що потерпілого немає, що свідчить про істотне порушення прокуратурою вимог кримінального процесуального закону.
7. Генеральною прокуратурою України направлено листа прокурору Одеської області, яким запропоновано надати належну оцінку законності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та вирішити питання про відмову від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, та просить повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 заперечує, та вважає, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства, але обґрунтування своєї позиції суду не надала.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування повинні відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 порушив нормативно-правові акти, які не діяли на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме наказ Фонду державного майна України від 29 березня 2004 року № 604 втратив чинність на підставі наказу Фонду державного майна України від 24 листопада 2006 року № 1758, наказ Фонду державного майна України від 28 листопада 2005 року № 3045 втратив чинність на підставі наказу Фонду державного майна України від 20 грудня 2006 року № 1922, що є неконкретністю обвинувачення та грубим порушенням права обвинуваченого на захист, так як ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за порушення недіючих норм законів.
Також, в обвинувальному акті після переліку вказаних вище нормативно-правових актів слідують пункти без позначень до якого конкретно нормативно-правового акту відноситься кожен пункт.
Таким чином, відсутність в обвинувальному акті конкретності обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісний і повний її захист.
Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, якщо воно вчинене чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо воно вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
На час інкримінованого злочину ОСОБА_4 займав посаду директора Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «СІЧ» при Котовській міській раді, перебуваючи з вказаною радою у трудових відносинах, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Отже на інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення поширюється дія ст. 477 КПК України. Також у обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 здійснив привласнення об`єкту комунальної власності, а саме будівлі майстерні № 217, розташованої на території мікрорайону «Північний», яка перебувала на балансі КЖЕП «СІЧ», як об`єкт комунальної власності Котовської міської ради, чим спричинив матеріальний збиток на суму 16 383 грн. Отже, згідно обвинувального акту, шкода була завдана виключно потерпілому, тобто Котовській міській раді, як представнику територіальної громади.
Однак, вказане кримінальне провадження було зареєстровано не за заявою Котовської міської ради. Також, в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження не міститься відомостей про те, що ОСОБА_4 було пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Тобто, вимогою до початку розслідування кримінального провадження за ст. 191 КК України є форма приватного обвинувачення. Обов`язковими вимогами є заява потерпілого щодо кримінального правопорушення та подальша участь потерпілого в кримінальному провадженні, що в свою чергу передбачає можливість укласти угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним/обвинуваченим (ст. 468 КПК України). Тому, розслідування вказаного провадження за відсутності потерпілого, позбавляє підозрюваного/обвинуваченого можливості укласти таку угоду. Оскільки, відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Крім того, вищевикладене вказує на порушення п.3 ч.2 ст.291 КПК України, де зазначено, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого,а в даному випадку потерпілий в обвинувальному акті не визначений.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження.
За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Суд констатує, що під час повернення обвинувального акту Котовським міськрайонним судом відповідно до ухвали від 3 жовтня 2016 року, та під час розгляду апеляційної скарги Прокуратури Одеської області відповідно до ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року,- підстави для повернення обвинувального акту, викладені в п.п.3,4,5,6,- не були предметом дослідження, виходячи із вищевказаних ухвал.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 395, 477 КПК України, суд
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1кп/493/45/17 відносно ОСОБА_4 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, - повернути в прокуратуру Одеської області.
На ухвалу може бути подано апеляцію на протязі семи діб з моменту її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд.
СУДДЯ